Din episodul anterior...
N-am fost la mai mult de doi paşi de această plantaţie în viaţa mea.
Am găsit calea spre pământul promis.
- Spune-mi ce scrie. - E ziua mea de naştere.
Nu o întrunire de campanie pentru candidarea tatălui ca primar.
Că senator, dragă.
Aceşti bani merg la vânătorul
- ce-a adus-o. - Şi cine-i el, mai exact ?
Eu, Jim.
Jur c-am auzit-o spunând că-i un sfânt.
- Mi-a spus că-s un înger. - M-a vizitat un om azi în centru.
Cel ce ajută sclavii fugari ?
Putem face o diferenţă vizibilă.
Sclavii lăsaţi în urmă sunt cei ce vor plăti preţul.
De asta nu vreau să rămân în urmă.
Am fost sclav toată viaţa mea.
25 de ani.
Asta înseamnă 300 de luni.
9.000 de zile aşteptând să mor, să trăiesc, sau să văd un miracol.
Dar am terminat cu aşteptatul.
E timpul să acţionez, dar n-o pot face singur.
Cuvintele scrise, spune-mi ce înseamnă.
Spune-mi că-i harta spre libertate.
În sinea ei, e o cântare.
Harta ar putea fi ascunsă în cuvinte.
Fiecare vers e un cod pentru un indicator ce duce-n nord.
- Băga-mi-aş, aveai dreptate. - Aşteaptă.
- Cum adică un cod ? - Vorbeşte despre urmarea "tigvei"
să ne coborâm în "bruma albastră" unde vei întâlni un lup
ce te va trage în "lumea morţilor."
Singura parte ce are logică
e versul unde vorbeşte despre traversarea râului Iordan.
- Unii îi spun aşa râului Ohio. - Da.
Intri ca sclav, şi ieşi pe cealaltă parte ca un om liber.
O să ne dăm seama de restul versurilor, când ne apropiem de pământul promis.
Doar pentru că ştim calea, nu înseamnă că vom şi ajunge acolo.
L-am auzit pe stăpân spunând că-s peste 950 de km.
Trebuie să luptăm la fiecare pas.
Dar nu v-aş fi cerut asta dacă n-aş fi ştiut că putem reuşi.
Spui vorbe mari, dar n-am auzit niciun plan.
Planul e simplu.
Ne dăm seama de-o cale de ieşire de pe terenul stăpânului.
Ne protejăm reciproc în timp ce fugim.
Şi odată ce-am ajuns în nord, nimeni nu ne mai poate aduce înapoi.
N-am să fiu biciuit pentru asta.
Ce ?
Nu putem face asta fără tine. Fără niciunul din voi.
Ştiţi că trebuie să facem asta, altfel n-aţi fi venit aici.
Aşa că trebuie să ştiu acum cine-i cu mine şi cine nu.
Sunt cu tine.
Domnul n-a spus că vom fi liberi în rai.
Bine.
- Dle Cato, eu... - Lasă-mă să ghicesc.
Vorbeaţi despre fugă.
E în regulă. Nu va spune nimic. Vine cu noi.
Ce era aşa de urgent ?
Stăpâne, am vrut să-ţi spunem că ţi-am găsit căruţa.
A fost exact unde a spus că va fi.
Mă îndoiesc că unul ce-şi biciuieşte semenii, vrea să fugă cu ei !
Mă îndoiesc că există un om alb în cer cu un plan pentru fiecare.
A avut ocazia să mă dea în gât, dar n-a făcut-o.
Aşa-i, pentru că mă gândeam la fugă.
Cum adică a avut ?
Uitându-mă la ce grup avem, va trebui să mă răzgândesc.
Underground - S01E02 "Cufărul de război"
= Thanks to robtor = = www.addic7ed.com =
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta Facebook.com/RichardNastaRO
Nu ştiu când a început, dar de când îmi amintesc,
toţi băieţii ce curtează poartă flori, şi toate fetele poartă panglici.
Aceasta-i foarte drăguţă.
Trebuie să mă laşi s-o împrumut.
Ţi-aş da-o, dar Solomon adoră albastrul.
Pun pariu că-mi cere să dansăm diseară la dna Shaw.
Neaţa.
Nu merge niciodată la dans.
Se crede prea bună pentru asta.
Când am păşit prima oară pe plantaţie, jur că am murit şi-am ajuns în rai.
Desigur, socrul... s-a asigurat că ştiu cine-i Dumnezeu.
Bătrânul Earl... să-i fie ţărâna uşoară, putea să sperie muşchiul de pe-o piatră.
Aşa-i.
Când Suzanna m-a prezentat, aproape c-a dezmoştenit-o.
Ce treabă are un nordic cu toate astea ?
A avut dreptate. Aşa că am învăţat ce-am putut despre trei lucruri.
Creşterea bumbacului, conducerea sclavilor, şi cum să fiu un om onorabil al sudului.
Rezultatul primelor două e această plantaţie.
Încă lucrez la a treia.
Îmi imaginez că atunci când aţi auzit că voi candida pentru senator,
aţi avut unele gânduri ca Earl Macon.
Astăzi, dacă-mi permiteţi, vreau să încep să vă câştig încrederea.
Am auzit că D.C.-ul e nimica toată, Tom.
Ai un pământ frumos aici.
De ce-n numele Domnului ar vrea cineva să-l părăsească ?
Cum naiba vom pleca de pe pământul lui Macon ?
Peste munţi ?
Da, e prea abrupt de căţărat. Mlaştina ne va încetini.
Paznicii ne vor găsi captivi în mocirlă înainte să găsim o cale de ieşire.
Ne rămâne doar râul.
Podul e păzit zi şi noapte de către paznici.
Suntem şase. De ce nu-i eliminăm ?
Nu, nu putem risca o luptă cât timp suntem pe terenul lui Macon.
Trebuie să trecem neobservaţi.
Să avem avantaj faţă de câini.
Poţi înota ?
Nu, nici eu.
Dar acele bărci lungi de la petrecerea drei Mary ?
Nu, au fost tăiate pentru focul de azi dimineaţă.
Crezi că "ceaţa albastră" se referă la lacul
de pe cealaltă parte a oraşului ?
Nu, acel râu a secat acum două veri.
Ne-ai putea construi o barcă ?
Dar mlaştinile de pe cealaltă parte de pe plantaţia Callaway ?
Nu. E mai multă verdeaţă acolo.
Uită de cântec. Ne poţi construi o barcă ?
Pentru cinci oameni încât nimeni să nu observe ?
Chiar de-aş putea, nu contează, pentru că nu ştim peste ce dăm.
"Lupi", "lumea morţilor, " "îngeri."
Nu-mi sună a libertate. Sună a moarte.
Lasă-mă pe mine să mă îngrijorez despre cântec.
Tu fă-ţi griji cum să trecem râul.
Podul. Da, dle.
M-am gândit deja la asta cu Zeke.
Nu avem cum să trecem peste el.
Aşa-i. Dar cred că pot face să trecem cumva pe sub el.
Nu sunt sigur dacă suntem unde trebuie. Avem o întâlnire cu dl Still ?
- Ea e soţia mea... - Închide uşa după tine.
Still nu-i aici încă. Luaţi loc. Sunt sigur că va ajunge curând.
Nici măcar nu-i aici.
Poate-i reţinut cu ceva important.
Dă-te înapoi.
John !
Ajută-mă.
Fiul tău e la cabană crezând că eşti supărat pe el.
- De ce-ar crede asta ? - Crede c-a lăsat poarta deschisă.
Că a intrat lupul, şi-a omorât toate găinile.
- Ce-s urmele astea ? - Una-i de lup, cealaltă-i de om.
Îmi tot aminteşti cum creşte Ben, dar picioarele lui nu-s atât de mari.
Altcineva a fost aici.
Cineva care n-a purtat papuci.
Pot să vorbesc direct ?
Nu are rost să întrebi. Ai făcut asta toată viaţa mea.
Băiatul e la vârsta când devine bărbat.
Ar fi un timp foarte bun ca tatăl lui să fie aici, să-l înveţe una alta.
- Sunt aici acum. - Nu, nu eşti.
Deja mergi după cel în picioarele goale.
Ţi-ar prinde bine o mică distracţie cu copilul tău.
Munca pe care o faci tu... poate schimba un om.
Câte avize de la banca am primit de când am fost plecat ?
Patru.
Banii cu care ai venit că ai prins fugarii ne vor ajuta.
Dacă am putea găsi ceva de valoare să vindem, ar fi şi mai bine.
Nu există nimic de valoare aici.
E ceva. Şi nu-ţi va plăcea.
Inelul dnei Charlotte.
Nu-l poate purta în spital.
O să-l poarte când se întoarce acasă.
Şi nu eşti de folos. Vrei să-mi fi de folos ?
Verifică din nou coteţul.
- Mergi deja atât de repede ? - Se pare că sunt nevoit.
Toate ouăle sunt dispărute.
- Ben. - Da, dle.
Ia-ţi puşca. Mergem la vânătoare.
Vânătorii de sclavi, sunt nişte neglijenţi.
Se concentrează pe un singur lucru, pe noi.
Odată ce Sam ne scoate de pe plantaţie, trebuie să ne protejăm.
- Aici intervii tu. - Credeam că aia-i treaba lui Zeke.
Vorbesc despre protecţia reală.
Vorbesc despre ceea ce-ar pune frica în Domnul
în fiecare om alb ce dă peste noi.
Vom fura o armă.
Ce zici să mergi la dânsul plantaţiei de diseară ?
Răposatul soţ al dnei Shaw a fost un colecţionar de tot felul.
Mai ales de arme de război.
Toată muzica, tot dânsul, o să fie distracţia perfectă.
Dar e un atac în doi oameni.
Pot s-o fac. Pot să intru şi să ies fără să fiu observat.
Nu mă îndoiesc.
Fiecare punct alb ce-l văd pe acest câmp e un punct al eşecului !
Munca pe ziua de azi e de abia la jumate !
Vom ajunge la apogeu curând !
Vreau să văd că culegeţi acel bumbac
- de parcă ar fi al vostru. - Bill, vino aici.
Domnilor, vreau să vă prezint supraveghetorului meu, Bill Meekes.
El face ca productivitatea să fie mare.
- Câte kg culegi pe zi ? - În jur de 180.
Eu nu-i pot face pe ai mei să culeagă nici măcar jumătate.
Va trebui să-ţi împărtăşeşti secretele cu mine uneori.
Ce zici după cina de diseară ?
Ni te vei alătura la o ţigară, un coniac, ce zici, Bill ?
Desigur, şefule.
Domnilor.
Odată ce ajungem în nord, ne va trebui acte ca să fim liberi.
Asta dacă poţi scrie la fel de bine pe cum poţi citi.
Actele n-au valoare fără sigiliul stăpânului.
Şi niciunul din noi nu are voie să se apropie la 5 m de casa mare.
O să mă ocup eu de asta. Dar toate la rândul lor.
Trebuie să facem rost de hârtie şi călimară.
- Cum vei face asta ? - Broscoiul Jack.
Acum vom implica şi oameni albi în treaba asta ?
Lui Jack Broscoiul îi pasă de o singură culoare.
Ai biblia de la el, nu ?
Rişti prea mult cu planul tău.
- Avem deja pe diavol printre noi. - Mişcă, Seraphina !
Vreau să văd cum îţi sângerează mâinile ! Ori sunt mâinile tale ori spatele !
Nu merită să acorzi altcuiva ocazia să ne dea de gol.
Suntem implicaţi acum. Totul sau nimic.
Şi acum că am ales, e timpul să punem planul în aplicare.
- Dle Still. - Dle Hawkes.
Şi tu trebuie să fii Elizabeth.
Îmi cer scuze pentru primirea extrem de neaşteptată.
Acum ceva timp, un tânăr cu numele Henry Brown
s-a expediat singur de pe plantaţie.
Îmi amintesc. Povestea e notorie.
Poate prea mult.
Femeia din cutie, ea...
Ştiu că ai întrebări, şi sunt încântat că eşti aici să ajuţi cauzei,
dar prima oară trebuie să mă ocup de această problemă. Scuză-mă.
Călătoream săptămâni.
Prima oară cu căruţa, apoi pe o barcă cu aburi şi ultima oară cu trenul.
Acum trei zile, Marley, a încăput foarte bine.
Credeam totuşi că cutia-i mai mare. Dar se făcea tot mai mică.
Puteam să simt respiraţia caldă a lui Marley pe mine tot drumul.
Îmi amintesc că-mi doream să n-o simt.
Apoi n-am mai simţit căldura.
Dar am continuat s-o ţin în braţe.
N-am avut loc să-i dau drumul.
- Acea cutie a fost chiar aici. - Căutaţi peste tot.
Unde-l ascundeţi ?
Ştiu că un fugar a fost adus aici.
Predaţi-l acum, şi poate că n-am să vă arunc în închisoare pe amândoi
împreună cu ceilalţi iubitori de cioroi.
E o căutare ilegală. Da ? Legea spune că...
Mişcă-te.
- Domnilor, e vreo problemă ? - Suntem pe cale să aflăm.
Din moment ce n-am încălcat nicio lege, vă cer politicos să plecaţi de aici.
Nu înainte să văd actele fiecărui cioroi.
Şi tutunul e aici ?
Mă întrebi asta tot timpul, şi mereu îţi spun că-i acolo.
Ai auzit cumva că cei din casa mare au nevoie de ceva ?
Arăt ca o fată din casa mare ?
Dl Jack.
Am nevoie de-o panglică pentru dansul plantaţiei.
Du-te şi ia-ţi una.
Dar grăbeşte-te. Mai am două opriri astăzi.
Vezi ? Simplu.
Acum încearcă şi tu.
Pot să-l văd ? Cum îl cheamă ?
Nu are unul.
Trebuie să aibă unul.
Îmi place.
Concentrează-te.
Asta nu înseamnă că trebuie să ataci clapele.
Sunt blocată în casă toată ziua, mamă.
Chiar şi sclavii merg la dans şi întâlnesc băieţi şi eu eu stau aici.
Cum Doamne-i corect ?
Atenţia masculină e trecătoare.
Şi ca femei, avem doar frumuseţea şi talentul nostru.
Ce zici să lucrăm la a doua parte ?
Jur, sunt mai rău decât un sclav.
Curând vom primii cai adevărat. La fel ca tatăl meu.
Spune că pot să călăresc următorul an.
T.R., dragule, James va lucra pe câmp cât de curând.
Cu siguranţă nu-i trebuie un cal.
De ce nu mergem să vedem dacă-l zărim pe tata şi prietenii lui de pe verandă ?
Haide.
Mamă ?
Te gândeşti vreodată la o altă viaţă ?
- Ce vrei să spui ? - Doar...
aceste holuri, bucătăria, aranjarea camerelor, monedele.
Au fost cele patru colţuri a întregii mele lumi.
Există ceva mai mult ?
Da, mă gândesc.
Mă gândesc la tot felul de vieţi.
Că voi ajunge să culeg bumbac.
Sau că voi fi pusă la vânzare, fiind departe de copiii mei.
Poate în sud la o fermă de împerechere unde mă obligă să am 12 copii
pe care nu-i voi ţine în braţe niciodată.
Nu cum te-am ţinut pe tine.
Da,
mi-am imaginat mii de vieţi diferite.
Fapt pentru care lucrez cât de tare pot,
pentru a mă asigura că ducem o viaţă bună.
Ce faci, băiete ?
Te văd că treci pe aici lună de lună.
Osia probabil că-i îndoită de ceva vreme.
Pot s-o repar pentru tine.
- Din ce, pură bunătate ? - Din cauză că am nevoie de ceva.
Am auzit că dacă ai nevoie de ceva, tu eşti omul la care trebuie apelat.
Ce doreşti ?
Nişte hârtii şi-un stilou. Cred că glumeşti.
Dacă te prind cu aşa ceva vei fi aruncat în smoală şi împăiat.
Şi eu voi fi în urma ta, când vor afla de unde ai făcut rost de ele.
Ştiu cum să-mi ţin gura închisă.
Pleacă de aici, băiete.
Probabil că mai poţi merge câţiva km, înainte să-ţi cedează căruţă.
Apoi vei cere o roată nouă, dar tot vei avea osia îndoită.
Asta dacă accidentul nu ţi-a crăpat capul.
De ce te uiţi pe acel drum ?
- Nu-i nimic, dle Cato. - Se pare că sunt multe lucruri
ce nu mi se spun.
Eşti prieten cot la cot cu acel Noah, nu ?
- Are grijă de mine uneori. - Şi tu ai grijă de el ?
Uneori.
Mă gândesc că ştii ce ştie el.
- Şi-aş vrea să ştiu şi eu. - Nu-i nimic de spus.
Dacă ar fi, ţi-aş spune. Pentru că eşti cu noi, nu ?
Pregăteşte-mi calul !
Nenorocitul de Jack Broscoiul mi-a uitat din nou tutunul !
Da, dle.
Haide, băiete ! Mişcă-te !
Ai probleme cu auzul ? L-ai auzit pe şef. Grăbeşte-te !
Noah e acolo cu Broscoiul Jack, nu ?
Drace, voi merge pe jos !
Aşteaptă un moment, şefule !
Cred că voi veni cu tine.
Aproape am rezolvat-o.
Băiete, ieşi de acolo.
Ce naiba cauţi aici ?
Am venit pentru nişte rachiu pentru dansul de pe plantaţia de diseară.
Şi îi reparam căruţa în schimb.
Ceva nu-i în regulă. Puteai să bei whisky ca toţi ceilalţi.
Singurul motiv pentru care ai venit aici e dacă vrei să iei ceva ce n-ai voie.
Bill, ştii că nu fac contrabandă.
L-aş verifica în locul tău, şefule, doar să fiu sigur.
Dezbracă-te, băiete !
Nu are nimic.
Cu permisiunea ta, şefule, îl iau înapoi pe cioroi,
până termini tu afacerile cu dl Jack.
Ia-ţi tălpăşiţa.
Haide !
Scuze pentru greşeală, şefule. Lasă-mă să mă revanşez.
Las-o baltă.
Adu-mi tutunul.
A fost aproape, nu ?
- De câte ori mă vei face să transpir ? - De câte ori doresc.
De când ai păşit din biroul stăpânului faci doar ce-ţi permit eu să faci.
Şi ce vrei tu mai exact să fac ?
Să-mi spui tot planul.
Ştii ce trebuie să ştii, la fel ca toţi ceilalţi.
Chestia e că nu-s ca toţi ceilalţi.
Sunt omul ce vă are la mână.
Pe toţi cinci.
Se pare că mă face stăpân acum.
Acceptă asta, şi totul devine mult mai uşor.
Vrei un loc la masă ? Bine. Diseară.
Dansul plantaţie de la locul lui Shaw.
Vom fura o armă.
Cum plănuieşti să intri în casă ?
Ai auzit cum a primit stăpâna porecla de, "Shaw fără şa" ?
Unii din cercul nostru a luat iniţiativă când dl Brown a început să umble,
spunând povestea să lumii întregi.
Cea mai mare armă a Rezistenţei este discreţia.
Sunt sigur c-ai auzit zvonuri despre coduri, culte, organizaţii.
Scena ce-ai trăit-o astăzi este foarte aproape de realitate.
Vânătorul de sclavi, ştia unde să caute pentru ascunzători.
Devin mai isteţi şmecheriilor noastre. Trebuie să ne adaptăm.
Luna trecută, ne-au forţat să ne mutăm din birourile noastre.
De asta aţi ajuns aici, printre dependenţi şi criminali.
Nu înţelege greşit, în ochii legii, noi suntem criminalii.
Singurul lucru urât mai mult decât un sclav fugar, sunt cei ce-l ajută.
Ai vreun copil ?
Încă nu.
Asta nu-i o slujbă pentru oricine.
Şi oricât de mult aş vrea ca tu şi soţia ta
- să vă alăturaţi cauzei... - Nu putem.
Mută fugarul.
Poftim ?
Vânătorii de sclavi sunt afară.
Uită-te în reflexia geamului magazinului de pe partea stângă.
Stau şi aşteaptă pe aleea alăturată.
Şi acel om de vizavi, a trecut pe acolo de trei ori.
Poartă un sacou şi-o pălărie, dar sunt sigură că-i cel ce face livrări.
Răsplata pentru capturarea lui nu poate merita toate astea.
Nu-i vorba doar despre el. E vorba despre arestarea celor ce-l ajută.
O să o iau la fugă de unul singur.
Aşteaptă.
Sunt şase...
Şi dacă te văd că fugi, chiar dacă scapi,
vor avea motiv să ne aresteze.
Cred că am o idee.
E pierdut, obosit şi flămând.
A fost plecat un drum lung.
Asta nu-l face mai puţin periculos. Îl face mult mai periculos.
Acum trebuie să fii tăcut.
Invizibil.
Să simţi că zbori.
Acum ocheşte-l.
E mare.
Nu contează cât de mari sunt, tu deţii controlul.
Vreau să inspiri şi să expiri uşor.
Şi când expiri, apăsa trăgaciul uşor.
Ce vom face cu el ?
Pentru început...
- Va trebui să-l duci acasă. - Singur ?
E prima ta victimă. E responsabilitatea ta.
Jay îţi va arăta cum să onorezi victima odată ce ajungi acasă.
Prima oară când te-am văzut
a fost la una din aceste dansuri.
Îţi aminteşti.
Nu avea permis de trecere, dar Domnul e bun,
şi aşa am ajuns să vorbesc cu tine.
Am terminat.
Nu, nu ai terminat.
Mai trebuie să faci două, pentru tine şi Boo.
Nu fug fără tine.
Va fi o călătorie lungă şi grea.
Boo nu va putea să ţină pasul cu noi.
Pentru asta am făcut asta.
Boo.
Boo, vino aici. Vino la tăticul.
Vreau să-ţi ridici mâinile.
Aşa. Ţine-le acolo.
Acum pune-ţi mâinile în jurul gâtului meu.
Am s-o car tot drumul dacă trebuie.
Atâta timp cât suntem împreună.
Eu, tu şi ea.
Un pui de cioroi costă 300 de dolari de la prima suflare.
Asta-i securitate economică.
Atâta timp cât îi lăsăm să se împerecheze, nu trebuie să ne temem de tarifele
- şi sancţiunile celor din nord. - Trebuie să ne îngrijorăm
de Egipt şi India.
Se împrăştie în Marea Britanie.
Nu au avantajul terenului şi mâna de lucru pe care o avem noi.
Egiptul a inventat sclavia.
Parcă eşti un yankeu.
- E uşor pentru tine, Schafer. - Ştii la fel de bine ca mine, Tom.
Nu sclavia te face regele bumbacului. Ci controlul.
Aşa-i.
Ce părere ai, Bill ?
Despre ce ?
Ar prospera industria bumbacului fără sclavi.
Cu siguranţă n-am s-o lucrez eu.
Tu o vei face ?
Va trebui să-l scuzaţi pe Bill.
Suntem definiţi de compania pe care o avem,
şi el îşi petrece toată ziua afară cu cioroii.
Lăsând gluma la o parte, nu m-ar deranja să împart compania ei.
Chiar că arată bine.
Nu am de unde să ştiu.
Haide. Eşti printre prieteni.
Cu toţii ştim că cel mai bun sânge din Georgia, poate fi găsit în sclavi.
Cum te numeşti, fătuco ?
- Rosalee. - Rosalee.
Ştii...
coapsele mă vrăjesc pe mine.
Aş putea să-mi urmăresc neagra mea cum coboară scările toată ziua şi noaptea.
Stăpâne, ai spus că vrei ca oaspeţii tăi să încerce finul din anul 1822
înainte de sfârşitul serii.
S-o aduc din cramă ?
Cred că-i o idee bună. Mulţumesc, Ernestine.
Cred că-i ceva în băutură.
Nu vrem să irosim ceva atât de fin pe nişte oaspeţi neobrăzaţi, nu ?
N-am spus că mă poţi atinge deja.
Da.
Nu-l vreau pe James pe câmp.
Dna Suzanna tot insistă.
Spune-i că are talent în sculptură.
- Poate să lucreze cu Sam. - Va fi unde doreşti tu să fie.
Nu va merge pe câmp.
- Spune-o. - Nu va merge pe câmp.
Să ne mişcăm !
Vino aici, fato.
Da, aşa.
Haide, Sally.
Suntem gata de plecare.
Şi unde mai exact mergem ?
Vezi acolo sus ?
E Shaw fără şa.
Pretinde că organizează aceste dansuri din bunătatea inimii ei de creştină,
dar e condusă de alte părţi ale corpului omenesc.
Pe la ora asta, mereu îşi alege armăsarul pentru această seară,
pune unul din paznicii ei să coboare şi să-l bată pe umăr pe armăsar.
M-a ales de fiecare dată.
O să fiu condus în casa mare de doi paznici.
Răposatul căpitan George Shaw... a fost cel mai tânăr bărbat
ce-a făcut ceva sau celorlalţi în războiul împotriva britanicilor.
Ţine un pistol antic în vitrină şi nişte gloanţe în cufărul de război.
Acolo vei merge cât timp o voi ţine distrasă.
Cum voi trece de paznici ?
Nu-ţi face griji.
Lui Shaw îi place o audienţă.
Nu-ţi face griji nici pentru fete, pentru că le place să asculte.
Cât timp am până să iau arma ?
Vei avea destul timp.
Shaw are apetitul ei.
Trebuie să admir devotamentul tău faţă de cauză.
N-aş atinge baba aia nici cu un par.
Stăpâna Shaw vrea să te vadă.
Nu, cred c-ai greşit persoana.
Acum că mă gândesc, stăpâna Shaw e cunoscută că-i plac oamenii eleganţi.
Nu ! Nu mă întorc !
Două săptămâni în acea cutie.
Acum mă simt mai captiv ca niciodată.
Nu ştiu cât de mult mai poate rezista.
Mai bine facem asta acum.
Mi-ai văzut planul, dle Hawkes. Nu ştiu dacă vom reuşi.
Nu văd de ce legea nu ne-ar ajuta cât timp scăpăm.
Ştii ce trebuie să faci.
Ai grijă.
Las-o pe dimineaţă.
- Fuge pe uşa din spate ! - Pe el !
Opriţi-vă !
Nu opune rezistenţă !
Opriţi-vă ! Nu trebuie să-l răniţi !
Opriţi-vă ! Nu !
Despărţirea ! Despărţirea am spus !
Despre ce-i toată zarva asta ?
Acest om a ajutat un fugar, şi îi vreau pe amândoi arestaţi.
Tu eşti cel ce va merge în închisoare în această seară.
N-ai auzit niciodată de Actul Sclavilor Fugari ?
Ba da, dar nu ştiu cum se aplică oamenilor liberi.
Şerife, am fost atacaţi neprovocaţi.
Acestea sunt actele lui.
Vreau aceşti oameni acuzaţi imediat.
Încătuşaţi-i.
Ce ? Aşteaptă.
Acuzaţi cu ce ?
Nu mă poţi încătuşa.
Bun venit în Rezistenţă.
Îmi făceam doar datoria ! Am un drept...
Cât mă bucur c-ai insistat să faci parte din plan.
N-aş fi reuşit fără talentul tău.
Ridică-ţi fundul.
Ridică-te !
N-o vei face.
Te vor spânzura, şi vom fi amândoi morţi.
E foarte mult zgomot şi confuzie.
Nimeni nu va auzi.
Şi dacă găsesc un glonţ în tine la câţiva paşi de acea femeie, ce crezi ?
Da, vor exista mii de poveşti despre cum ai murit.
Şi niciuna din ele nu mă includ.
Acum încetează să mă mai testezi.
Stai la rând.
N-am să te las s-o dai în bară pentru toţi ceilalţi.
Băiete, ai spus minciuni încât până şi tu le crezi.
Toţi aleargă în urma ta de parcă eşti un sfânt.
Noah le va oferi tuturor libertate.
Tu doar îi foloseşti pe toţi ceilalţi să obţii ce-ţi doreşti.
Eu te ştiu.
Te întreb ce i-am întrebat pe ceilalţi.
Eşti cu noi ?
Sau nu eşti cu noi ?
Cineva a avut o seară plăcută.
Te uiţi la un bărbat cu o campanie fondată total.
Ai auzit, micuţule ? Tăticul tău va fi senator.
Da.
Ai simţit ?
Se pare că ai primit deja un vot.
- E bun puiul, nu ? - Da. Fă-o din nou.
Îmi place.
Îţi scoate în evidenţă culoarea ochilor.
Am spus ceva greşit ?
Nu. Ai spus ceva corect.
Cealaltă zi, când ţi-am curăţat spatele, ţi-am văzut tatuajele.
M-am întrebat de ce-ai face asta, să adaugi durere peste durere.
Dar acum înţeleg.
Nu vrei să-i laşi pe oamenii albi să-ţi definească povestea.
Nu ?
Vrei s-o faci să fie a ta.
Fugi cu mine.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta Facebook.com/RichardNastaRO