Roy Acuff, a fost o mare vedetă la Opry de foarte mult timp.
Avem un studio de înregistrări.
Dar, da, mi-a plăcut de Hank din prima.
Datorită faptului că nu-i păsa dacă-l placi sau nu.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta pentru www.nsubs.ro
Am încercat din răsputeri, draga mea
Să-ţi arăt că eşti mereu în visul meu
Însă îţi este teamă că orice-aş face
Este doar o simplă strategie
O amintire din trecutul tău singuratic
Ne ţine atât de departe
De ce nu te pot scăpa de dubii
Să-ţi topesc inima de gheaţă
O altă dragoste înaintea mea
Te-a făcut cine eşti acum
Iar inima mea plăteşte acum
Pentru lucruri ce nu le-am făcut
La nervi, lucruri dure sunt spuse
Ce-au făcut să curgă lacrimile
De ce nu te pot scăpa de dubii
Să-ţi topesc inima de gheaţă
- Ştii la ce oră mă trezesc zilnic, Hank? - N-am idee, domnule.
La 04:45. Soarele nu m-a învins niciodată.
- Atunci ştii ce fac la 6:45? - Îmi asculţi emisiunea?
De pe WSFA?
Nu. Servesc micul dejun.
Destul de corect.
Nu suntem atât de cunoscuţi, altfel n-am fi cântat la ora aia.
Glumeam. Vă ascult programul din când în când.
- Da? - Da.
- Şi ce crezi? - E destul de bun.
Destul de corect.
Bun.
Acum câteva detalii despre Dreptatea Păcii.
- Permisul şi actul de divorţ, dra Guy? - Sunt dra Sheppard acum.
Guy a fost numele lui Erksine.
- Actele de divorţ sunt în regulă? - Desigur.
Eu şi dl Guy ne-am ocupat de asta.
- Poţi vedea că sunt legalizate. - Da, văd.
- Acum 10 zile? - Da.
Să trecem la treabă atunci.
Doar pentru că tavanul nu-i în forme şi geamurile nu-s pictate
nu înseamnă că această uniune nu este sfântă.
Audrey Mae Sheppard,
îl iei pe Hiram Hank Williams să-l iubeşti la bine şi la rău,
să locuieşti cu el şi să-l preţuieşti conform legăturilor căsătoriei?
Da.
Iar tu, Hiram King Hank Williams,
vrei ca, Audrey Mae Sheppard, să fie soţia ta?
Şi promiţi că la bine şi la rău, în tristeţe şi-n bucurie,
vei locui cu ea conform legăturilor căsătoriei?
Da.
Prin puterea investită-n mine,
de la districtul Covington din statul Alabama,
vă declar soţ şi soţie.
Am încercat şi-am încercat
Şi toată noaptea am plâns
Dar nu te pot scoate din minte
Dragilor.
Voi cânta o melodie pentru voi.
Şi o veţi înţelege.
În seara asta sau dimineaţa asta, orice-ar fi.
Don, n-o da-n bară.
- Voi încerca. - Să-ncepem.
Când eşti tristă şi singură Şi n-ai unde să mergi
Vino să mă vezi, iubito Şi adu cu tine nişte aluat
şi vom merge la colindat
La colindat, iubito
Vom merge la colindat prin oraş...
- Câţi bani ai, dnă Lillie? - Nu-s obligată să-ţi răspund.
Nici eu nu-s obligată.
Sună-mă, dragoste mică Şi vom merge la plimbat...
Bea ca un peşte-n seara asta.
Crezi?
La colindat, iubito
Vom merge la colindat prin oraş
Mulţumesc, dragilor.
O voi invita aici pe scenă preţioasa mea soţie, Audrey.
Audrey, vino aici.
Nu-ţi face griji, Lillie.
Hank o să mi dea mie până nu ajungem acasă.
Vino aici.
E o a naibii cântăreaţă.
Salută-i, Audrey.
Vom cânta o melodie numită Blues Come Around.
Băieţi, să-i dăm drumul.
Cândva am fost foarte fericită
Dar am lăsat un bărbat să-şi bată joc de mine
Şi de când m-a dezamăgit
Melancolia îşi face apariţia Când soarele apune
Atâta timp cât soarele-i pe cer...
Williams!
Suni ca un ţap, la fel şi ea.
Ia loc!
Ia loc, grăsanule.
Când soarele apune
Melancolia îşi face apariţia...
Curvă uscată ce eşti!
Când soţia mea se trezeşte, te ascultă la radio.
Dacă te ascultă şi mâine dimineaţă, o voi omorî în bătaie.
Prietene, de ce nu opreşti pur şi simplu radioul?
De asta are butoane.
Stai, nu!
Dă-te de pe el!
- Dă-te! - Dă-te!
Dă-te am spus!
Trebuie să te controlezi, dle! Băga-mi-aş.
- Eşti bine? - Sunt bine.
Ai întârziat.
Nu, nu.
Ştiu că eu te-am născut, Hank.
Am fost acolo.
Dar de unde vii şi cum ai ceea ce ai
şi de ce-l ai, jur, nimeni nu ştie asta.
Cu excepţia lui Dumnezeu. Poate.
- Va fi nervoasă pentru asta. - Crezi că-mi pasă?
Ce naiba. Fac tuturor o favoare.
Acea femeie n-are idee cine-i vedeta pe-aici.
Şi nu te-am plimbat cu maşina prin tot statul timp de 10 ani,
rezervând şi organizând spectacole,
s-o văd pe ea cum se bagă de parcă ar fi regina Angliei.
Ştii de ce nu vă înţelegeţi voi?
Pentru ca uneia îi este frică de cealaltă când sunt beat, să nu fiu furat.
Urât lucru ai spus acum, fiule.
Da, sunt doar obosit, atâta tot.
Aş vrea ca asta să fie tot.
Când ai mâncat ultima oară?
Nu-mi amintesc.
Te doare spatele?
Sunt bine.
Dacă vrei să fii sigur că audienţa e la maxim când oamenii tăi...
- Laura. - Hank.
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
Nu-mi scrii niciodată, nu suni niciodată.
- Ce-am făcut? - Hank, am treabă.
Trebuie să mergi deja? Ne vedem curând.
- Pa, Hank. - Îmi vei lipsi.
Băieţi.
- Neaţa, şefu'. - Salut, Hank.
Cum sunteţi?
Mă mişc încet astăzi.
Unde-i doamna?
Nu-i aici.
Williams!
Ştii c-am întârziat 12 minute? Aşa ceva nu se face.
Şi miroşi a distilerie. Cu toţii mirosiţi.
Îmi pare rău, dle Pill.
Asta nu înseamnă nimic pentru mine. Te voi da afară, jur pe ce-am mai scump.
Conducem o afacere aici, măgarule.
Cu siguranţă ştiu asta, dle Pill.
Numără-l.
Trei, doi, unu.
O dimineaţă plăcută şi minunată tuturor prietenilor de pretutindeni.
Aici e Hank Williams şi Pistolarii săi.
Ne pare rău de mica întârziere,
dar aseară, am avut o mică peripeţie pe autostrada 31.
Da. Încă o chestie.
Se pare că asta va fi ultima noastră transmisiune aici pa WSFA.
Aşa că, dacă v-a plăcut de noi, am vrea să ne scrieţi.
Scrieţi-ne şi spuneţi-ne.
Lycrecia, nu-ţi place cartea asta?
Ăsta-i pistolarul ei.
Te-am visat, iubitule...
- Chiar dacă... - Sănătate, dragă.
M-ai dezamăgit.
- Uită-te la pălăria lui. - Dragule, ce crezi?
Mi-ar plăcea o asemenea pălărie.
Cât timp a trecut de când nu şi-a mai văzut Lycrecia tatăl?
Va veni săptămâna viitoare când e va fi la părinţii mei.
Inima-mi este împietrită
Şi aceste lacrimi nu mai sclipesc
Haide. E timpul să mâncăm.
Am terminat să visez
Să te doresc, iubitule
Doar pentru că mi-ai dat drumul
Ce zici?
- E în regulă, iubito. - E în regulă?
Da. E în regulă.
- Cum e tocana? - În regulă.
Totul e în regulă, zici?
Doar în regulă.
Dacă-i în regulă, nu mai are nevoie de ketchup.
Dar nu-i chiar atât de în regulă.
Melodia sau mâncarea?
Amândouă au nevoie de puţin ketchup, draga mea.
Du-te naibii, Hank.
- Haide, Auds. - Niciun haide.
- Mereu faci asta. - Ce fac?
Ştii bine...
Ai spus că pot cânta cu tine în program. Dar apoi aflu că nu mai pot.
Bine, fie.
- Ce-nseamnă asta? - Exact ce-am spus, da?
Ce scrii, Hank?
Un mic poem Domnului. Poate-l transform într-o melodie.
- Mereu îmi prinde bine o melodie nouă. - Serios?
Eşti religios?
Când am fost băiat, am petrecut mult timp la biserică ascultând gospel.
Tot un băiat eşti.
Crezi tu, Ellie?
De ce nu-mi scrii un poem?
Va trebui să te cunosc puţin mai bine.
Pleacă, Ellie.
A sunat Howard Pill?
Hank trebuie să se întoarce. Are un contract.
Aşa-i, avem.
Şi e o afacere bună acum.
Şi mi-a mai spus că vrea să cânt şi eu cu el.
Nu-i adevărat.
Doamne, mă descurc.
Câteva emisiuni, şi vreau să termin cu el.
Nu-i atât de uşor să ieşi.
Poate să facă ce doreşte, Lillie.
Ce-i asta, un teren de joacă?
- Unde mergi? - Chiar acum, merg să urinez.
Iar poimâine, voi merge în Nashville.
Charlie Holt mi-a dat numele persoanei ce mă poate băga la Opry.
L-am presat pe Charlie Holt. Ştii asta. Ţi-am spus.
L-ai presat. Da, ştiu.
- Foarte bine, Audrey. - Sună bine?
Când mergem, iubitule?
- Vineri. - Vineri?
Dar mama o aduce pe Lycrecia atunci.
Rămâne stabilit atunci.
- Dle. - Salutare.
- Sunt Hank Williams. - Ştiu.
Să trecem la subiect atunci.
Charlie Holt mi-a dat numele dvs.
Mi-a spus că-mi veţi spune ce pot face să intru la Opry.
Ai un singur lucru de făcut, o audiţie pentru Jack Stapp.
Ştiţi că urăsc audiţiile, dle Collins.
Poate aş putea să mă întâlnesc cu el.
Fiule, nu există scurtături spre Opry.
Poţi să-i spui dlui Stapp că-s aici?
Hank, câţi ani ai?
23 de ani, dle.
Eşti destul de matur să ştii cum stau lucrurile aici.
Îţi vei face o programare,
vei plăti pentru el, şi dacă te place, vei cânta pentru Hay.
Şi apoi?
Apoi judecătorul Hay îţi spune să te întorci,
asta dacă te-ai făcut plăcut.
Ştiu cum să mă fac plăcut.
Hank, îl cunoşti pe Fred Rose?
Îl cunosc.
- Partenerul lui Roy Acuff. - Printre alte lucruri.
Ai face bine să-l cunoşti puţin mai mult.
Când a venit să mă vadă, a cântat unele piese compuse de el
şi melodiile altor oameni.
De fapt, cred că Audrey, soţia lui, a sunat aici de foarte multe ori,
presându-mă să-l văd.
Şi i-am oferit un contract pe loc ca şi compozitor.
A naibii afacere.
Zece dolari pe melodie, plus cheltuielile.
Un compozitor plătit oficial.
Îşi sugerez să mi te adresezi cu dl Hiram Williams de acum încolo.
De unde naiba a venit Hiram? De la tatăl meu.
De la regele Hiram din Împăraţi. Hiram împăratul Tirului.
Putem lua nişte căpşuni mai târziu?
Lillie nu spune niciodată de tatăl tău, ca şi cum n-ar fi existat.
Da, l-a pus într-un spital de veterani când aveam şase ani.
Spitalul din Pensacola.
Nu ştiu, a fost o... S-a rănit în război prin Franţa sau ceva de genul.
Dar un verişor mi-a spus c-a fost un accident rutier
într-o cherestegie unde a lucrat.
Oricum, a fost distrus, şi...
Asta a fost.
Noapte bună, nenorocitule.
Mai bine ai grijă unde pui chestia aia.
Cred că ne vom distra puţin în seara asta.
- Cine spune? - Vechiul Hank.
- Aştept cu nerăbdare evenimentul. - Ar trebui.
Mai ales că nu bei.
Dragă, nu-i frumos.
Ai dreptate.
Atunci urcă-te pe mine, călăreţule.
Mă doare spatele.
- Hai tu, iubito. - Bine.
Mă iubeşti?
Dar tu mă iubeşti?
Chiar mă iubeşti, dragule?
Majoritatea timpului da.
Aseară am venit acasă după ora 10:00
Iubita mea nu mă lăsa înăuntru
Aşa că dă-te mai încolo
Dă-te mai încolo
- Dă-te mai încolo - Dă-te mai încolo
Dă-te mai încolo, căţelule Câinele cel mare intră în casă
A schimbat iala de la uşa din faţă
Acum nu mai pot intra
Aşa că treci peste asta
- Treci peste asta - Treci peste asta
Treci peste asta
Treci peste asta, căţel uscat Câinele cel gras intră în casă
De ce nu vii aici, şi vei vedea despre ce vorbesc.
Coboară.
Vezi cum partea stângă e mai ridicată decât partea dreaptă.
- Poţi să vezi acum? - Sigur, da.
Bun. Acum du-te şi repar-o.
Da, doamnă.
Şi ai grijă la cap. Nu vreau să văd sânge.
Dragă, vino aici.
- Poftim? - Vreau să-ţi arăt ceva.
- Ce e? - Treci aici, şi-ţi voi arăta.
Bun. Ce ai să-mi arăţi?
Vezi ce scrie aici?
Ascultă...
"De unde s-a inspirat cu melodia Dă-te Mai Încolo, Hank n-a putut spune."
"Cu siguranţă nu de la căsnicia."
"Dna şi dl Hank Williams duc o viaţă domestică model."
- Crezi că-i amuzant? - Da. Tu nu crezi?
- Şi-am mai văzut peste 90.000 de copii. - Dumnezeule.
Dacă ar fi pe jumătate adevărat, mă întreb unde ajung banii.
Banii ajung la Hiram Williams.
Ai văzut biletul de pe tejghea?
Howard Pill a sunat, vrea să fie sigur că mâine ne întoarcem.
La naiba cu acea emisiune. N-ar fi trebuit să mă întorc niciodată.
Oameni buni.
Ştiu că-i 6:30 dimineaţa,
dar poate mulgeţi vaca sau mergeţi la alimentară
pentru nişte provizii, dar noi vă apreciem că ne ascultaţi.
Chiar o facem.
Am o doamnă lângă mine ce va cânta ceva pentru voi.
- Eşti aici? - Sunt aici.
Sunt chiar aici.
Se apropie uşor de microfon.
- Eşti bine? - Foarte bine.
Nu prea pari aşa.
- Chiar sunt. - Foarte bine.
Va cânta o melodie numită Pan American, pe care cu toţii o cunoaşteţi.
E locomotiva ce merge din Cincinnati până-n New Orleans
cam în fiecare zi.
Măcar opreşte-i microfonul, pentru Dumnezeu.
Începem, iubito.
Am auzit poveştile tale Despre trenurile tale rapide
Şi-acum îţi voi spune despre unul
De care toţi cei din sud au auzit
E o frumuseţe a sudului
Ascultă-i sunetul
E cumva Pan American În drum spre New Orleans...
- Am reuşit şi cu asta. - De abia.
Cineva trebuie să facă ceva cu privire la ea.
Discutaţi despre vreme sau despre Audrey?
Hank, de fapt discutăm despre cântatul ei.
- Da? - Da.
Hank,
e groaznică.
Nenorocitule, e soţia mea.
Ştim, Hank, ştii la fel de bine ca noi.
- Să fim sinceri. - Poate ştiu, dar nu contează.
Aia-i soţia mea.
Du-te naibii, soţule.
Draga mea, n-ai auzit ce-am spus acolo. Ţi-am luat apărarea.
Te-ai descurcat bine la acea melodie.
- Las-o baltă. - Iubito.
Iubito, e o dimineaţă frumoasă. Arăţi minunat.
O ducem atât de bine.
Mai bea ceva, Hank. Nu o ducem atât de bine.
De ce-a trebuit să spui asta?
Ştii că oamenilor le place cum cânt? Îmi spun asta. Dar nu şi ţie.
Cum ai ocazia, mă zdrobeşti ca pe-un gândac.
Despre ce vorbeşti?
Mai degrabă ca pe-o regină.
Te duc aici. Stau alături de tine.
- Da, ţinându-ţi nasul! - Ţinându-mi nasul? Nu.
Da, m-am săturat să mă simt prost, Hank, m-am săturat!
Avem un nou hit, în caz că n-ai ştiut.
Avem o casă nouă, şi ai un palton din lână.
Crezi că asta e de ajuns pentru toate beţiile tale?
- Ar trebui să fie. - Nu sunt!
Nu fac nimic pentru că distrugi visele unei persoane.
Poftim?
Îţi spun cum facem, pentru că-i destul de clar acum.
Poţi să-ţi iei hitul, să-l înfăşori în paltonul de lână
şi să răspunzi la telefon când sună avocatul meu.
Minunat.
Poate să sune chiar acum!
"Iubiţi-vă."
"Hank, îmi deschid sufletul în faţa ta pentru că te iubesc ca pe fiul meu."
"Tu şi Audrey, vă iubiţi foarte mult."
"Dar amândoi vreţi să fiţi şefi."
"Amândoi aveţi mândria voastră."
"Mândria e unul din cele mai distructive minciuni de pe Pământ."
Cum arăt?
Mai bine decât atunci când v-aţi cazat, dle Williams.
Mulţumesc, dra Warwick.
- N-am să mă mai întorc. - Mă bucur să aud asta.
- Don. Cum eşti? - Foarte bine.
- Ce, mi-ai adus o bomboană? - Da.
Mulţumesc.
Iubita mea nu-i cu tine?
Câştigător şi tot campion.
"În ziua de aprilie, 1948, soţul meu, Hank Williams"
"a avut un temperament violent şi neguvernabil."
"Bea foarte mult, şi-n timpul ultimei luni, "
"e băut aproape în fiecare zi."
"În ultimele luni, s-a hazardat asupra lucrurilor scumpe"
"şi-a cheltuit toţi banii care-i cădeau în mână."
Eu am cheltuit banii.
Audrey are un cont deschis destul de gras la Lowry.
Proprietarul spune că-i vrea pe toţi până la sfârşitul săptămânii.
Da?
Spune-i că lunar bag facturile într-o pălărie
şi scot una şi pe aia o plătesc.
Şi dacă mă presează din nou n-am să-i mai pun factura-n pălărie.
Bine.
Casa-i costisitoare.
Şi uite depozitul. 2.250 de dolari, numerar.
Sunt câteva hârtii, unele verzi şi unele sângeroase.
Nu văd care-i problema sau de ce durează atât de mult...
Vorbeşti cu acea curvă ce-a divorţat?
Vorbim de Opry, Fred.
Asta-mi doresc.
Mereu mi-am dorit-o.
Da, înţeleg. Dar nu-i în cărţi.
Vorbesc cu băieţii de acolo, dar trebuie să demonstrăm că putem.
Şi nu doar muzical, sincer, ci şi prin încredere.
La naiba cu ei atunci.
Pot să meargă naibii dacă ei cred că-s mai buni decât mine.
Aşa-i. Pot să te pupe-n fund.
Nu eu sunt inamicul, Hank.
Lucrurile sunt aranjate la Hayride la Shreveport la KWKH.
- Bine. - Bine?
Da, deocamdată.
Bun.
Cum e familia? Cum e Audrey?
- E bine. - Bine.
E un demon, asta-i ea.
Femeile pot fi răzbunătoare când nu-s de partea ta.
Nu-ţi face griji, Fred. E de partea mea.
E de partea ei.
Vom merge în Nashville, fiule.
- Lycrecia, de ce nu intri în casă? - Bine, mămico.
Vin şi eu imediat.
- Audrey. - Hank.
Merg în Shreveport pentru Hayride.
Vreau să vii cu mine.
- Ai adus actele? - Da.
Ai adus banii pentru casă?
Haide, Auds.
Mereu eşti cu, "haide."
Suntem divorţaţi, în caz că n-ai ştiut.
E prea greu, divorţul.
Trebuia să te gândeşti la asta acum mult timp.
Da, probabil trebuia.
N-am putut vedea atât de departe.
N-am putut vedea că
luptându-mă cu tine e mai bine decât să fiu departe de tine.
Oamenii divorţează mereu.
Crede-mă, poţi s-o faci şi tu.
Ştiu.
Dar,
m-am căsătorit cu o femeie potrivită pentru mine,
şi nu-s pregătit să-mi iau rămas bun.
Nu prea ştiu exact ce-nseamnă asta.
Vreau să vii cu mine, asta înseamnă.
Plus că, nu arăt bine?
Arăţi bine.
Arăt bine.
Lillie merge?
Crezi că mă poţi trata corect? Renunţi la băutură?
Da, cred.
Dar nu poţi.
Pot încerca.
Vino cu mine, Audrey.
Îmi este teamă.
Te iubesc.
Da.
Vei renunţa să ne mai certăm despre cântatul împreună?
Da.
Vorbeşti serios.
Da.
Neaţa, dragă.
Cum a fost drumul?
- Eşti bine? - Sunt foarte obosit.
- Îmi pare rău că te-am trezit. - Nu m-ai trezit.
N-am prea dormit.
- Nu prea cred. - Vorbesc serios.
Hank.
Mă asculţi?
Aşa şi aşa.
Încep s-o iau pe tărâmul viselor.
Voiam să-ţi spun ceva.
Mă auzi?
O să fii un tătic.
Audrey Mae.
Dumnezeule. Vom avea un copil?
- Pe bune? - Da.
- Nu-mi dau seama. - O să-ţi dai.
- Audrey, te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Va fi minunat.
Va fi minunat!
- Va avea un tată adevărat. - Da.
Nu, nu cum am avut eu. Nu cum a fost pentru mine.
El va avea o familie.
De unde ştii că e un băiat?
Orice-ar fi, va avea o familie adevărată.
Fred vrea să merg în Cincinnati pentru o sesiune.
- Da, când? - Săptămâna viitoare.
Mi-e bine.
Chestia e că,
Fred vrea să încerc cu alţi băieţi această melodie.
Ce naiba... Ce-ai spus omului?
E alegerea lui.
Nu-mi prea place.
M-am gândit că nu-ţi place, dar aşa trebuie să fie.
Poate nu ai nevoie de noi.
Nu înseamnă nimic.
Doar că banda lui Red Foley e acolo deja şi vrea o înregistrare imediat.
- Înţeleg. Nu înseamnă nimic. - N-am nevoie de prostii acum, Shag.
Nici eu.
- La ce se gândeşte? - Vreau să încerc Îndrăgostit.
Nu o să-i placă. Nici măcar nu l-ai scris.
Aşa este.
Dar l-am făcut al meu acum.
Bine.
Fred. Am cântat multe pentru tine. Acum am o piesă pentru mine.
Vreau să cânt Îndrăgostit. Aşa-i, băieţi?
Mergeţi naibii băieţi.
Acea melodie e dureroasă, şi nu-ntr-un sens bun.
Nu sună bine deloc.
Ridici notele prea mult.
Când găsesc o asemenea notă, îmi place să mă ţin de ea.
Ascultă-mă. Sunt la Hayride.
Cânt melodia asta, mă dau jos de pe scenă, îmi arunc pălăria pe scenă.
Şi pălăria se ancorează acolo.
Haide.
Bine. Merg după o ceaşcă de cafea. Ai 15 minute.
Mulţumesc, dle.
Băieţi, Melancolic Îndrăgostit. Să fie uşor.
Nu trebuie să te îngrijorezi, Hank. Rahatul ăsta nu-i simplu?
Am un sentiment numit melancolie, Dumnezeule
De când copilul meu a spus adio
Doamne, nu ştiu ce voi face
Tot ce fac e stau şi suspin...
Îţi spun ceva. Nu plătesc.
- Vei mânca un burger cu ketchup? - Da.
- Sammy, ai ajuns acolo? - Nu.
N-am început de la spate.
Cred că-n liceu încă citeşti de la cap la coadă.
Amuzant, Hank.
- Nu eşti mai bătrân, să ştii. - Sunt mai bătrân decât tine, Sammy.
Uită-te aici.
Uită-te.
Vă spun ceva.
Şi nu vorbesc prostii.
Dacă asta nu mă va aduce la Opry,
am să renunţ.
Vorbesc serios.
Trebuie să mă găsească pe-un vas şi să mă implore să mă întorc!
Asta vor trebui să facă.
- Hank. - Oscar!
Te-a urmărit cineva sau ce?
E Audrey.
- E în regulă? - Da. Vii?
Dumnezeule. Bun!
Ţi-am spus că nu plătesc.
Sammy, păstrează revista, da?
Doctore. Totul e în regulă?
Felicitări.
Aveţi un fiu, dle Williams.
- Da? - Da.
- Cum e mama? - E bine. E puternică.
- E în regulă? - Da.
- Şi băiatul, e sănătos şi... - Da?
Mare.
- E mare? - Peste 4.563 kg.
Cel mai mare de anul acesta.
- Seamănă pe tatăl său. - E adevărat.
Mulţumesc, doctore. Mulţumesc foarte mult.
- Absolut. - Mulţumesc.
O vei putea vedea cam în 15 minute.
- Da, dle. Bun. - Bine.
- Voi avea nevoie de mână. - Da, sigur, îţi voi da drumul.
- Bine. - Mulţumesc, dle.
Bun.
Tăticul e aici.
E în regulă.
E în regulă scumpule.
Tăticul e aici.
Nu lăsăm salvatorul înăuntru
Apoi a venit Isus
Ca un străin în noapte
Lăudat fie Domnul
Am văzut lumina
Am văzut lumina...
Am văzut lumina
Gata cu întunericul
Gata cu noaptea
Acum sunt atât de fericit
Fără tristeţe în suflet
Lăudat fie Domnul
Am văzut lumina.
A dormit destul de bine câteva zile.
Cred că în sfârşit i-au pus bateriile.
Cu siguranţă o iubeşte pe mama lui.
Merg la Opry, Auds.
Normal că mergi, iubitule.
Adică acum.
Cum a trecut de Jack Stapp şi gaşca lui?
Oscar şi Fred au jurat că voi fi curat.
Am fost sobru.
Am vrut să fiu acolo.
Ar fi trebuit să fiu acolo, Hank.
Dar nu pot, nu?
Aluna noastră e prea mică.
Nu-i bine.
Ştiu, dragă.
Ştiu.
Îmi pare rău.
Chiar atât de repede s-a întâmplat?
Nu atât de repede pentru mine.
Păşesc necontenit pentru tine
Nu pot dormi deloc, e adevărat
Sper şi mă rog
În timp ce inima-mi este împărţită în două...
Hank.
Ce faci, fiule?
- Destul de bine. - Nu-ţi face griji,
te pot omorî, dar nu te pot mânca.
Destul de confortabil.
Sunt mândru de tine, Hank.
O spun ca un prieten.
- N-aş fi aici fără tine, tăticule. - Să ştii.
E tot ce mi-am dorit.
Cum termină, vor fi trei reclame, şi apoi urmezi tu.
Oamenii lui Foley te susţin.
Sunt în coridor.
- Jim. - Fred.
Hank, Jim Denny, managerul de la Opry.
Da, dle. Mulţumesc.
Sigur. Multă baftă.
Băieţi.
- Hank. - Hank.
Hank.
Jerry.
Doamnelor şi domnilor, un nume mare îşi va face apariţia pentru prima oară
pe marea scenă a Prinţului Albert Opry.
Să aplaudăm băieţii de la Melancolic Îndrăgostit,
dl Hank Williams!
Am un sentiment numit melancolie,
Dumnezeule, De când copilul meu a spus adio
Doamne, nu ştiu ce voi face
Tot ce fac e stau şi suspin, Dumnezeule
În acea zi lungă ea a spus adio
Doamne, credeam că voi plânge
Mă va face, te va face Are acea putere a dragostei
Doamne, ador s-o aud când mă sună
Dragă Dumnezeule
Un vis atât de frumos
Urăsc să cred că s-a terminat
Mi-am pierdut sufletul, se pare
M-am obişnuit cu tine cumva
Nu sunt iubitul nimănui acum
Şi-n singurătatea mea
Am rămas un melancolic îndrăgostit
Sunt îndrăgostit, sunt îndrăgostit
De-o femeie frumoasă
Ce-i cu mine
Sunt îndrăgostit, sunt îndrăgostit
De-o femeie frumoasă
Dar ei nu-i pasă de mine
Doamne, am încercat şi-am încercat
S-o ţin satisfăcută mereu
Dar nu vrea să rămână
Şi acum că pleacă
Pot spune un singur lucru
Am un sentiment numit melancolie, Dumnezeule
De când copilul meu a spus adio
Doamne, nu ştiu ce voi face
Mi-am pierdut sufletul, se pare
M-am obişnuit cu tine cumva
Nu sunt iubitul nimănui acum
Şi sunt singur
Şi sunt melancolic îndrăgostit
Glen Burnie, Maryland, unde poliţia locală şi forţele aeriene au descoperit
nişte dovezi neobişnuite, care ar putea face lumină
asupra avioanelor zărite în ultima perioadă.
Directorul de baseball, Connie Mack,
a ţinut o adevărată paradă pe Broadway.
50 de ani de conducere!
Şi participanţii de la Opry Roy Acuff, Minnie Pearl
şi tânărul idol, Hank Williams, au făcut un tur
în baza americană din Germania.
Hank şi soţia lui, Audrey, mutându-se într-o casă nouă
pe strada Franklin în Nashville, Tennessee.
Baftă, îndrăgostiţilor!
Crăciun fericit, Fred.
Isuse, Hank, te-am tot căutat.
Ce faci aici?
Ador chestia asta.
- Haide aici, apasă-mi butonul. - Nu, eşti nebun.
Mă voi întoarce înăuntru.
Adu-mi o băutură, da?
Nu, nu ai nevoie de una.
Vrei să intri până nu te îmbolnăveşti?
E inspiraţională chestia asta.
Mă ridică, mă coboară...
Iubitule, mă bucur că eşti inspirat acum.
Acum poţi să vii înăuntru şi să te alături petrecerii?
Dragă?
Ţi-a plăcut acel colier ce ţi l-am luat?
- Da, mi-a plăcut. - Da?
Da.
Vino aici şi apasă-mi butonul.
Nici gând. Îngheţ, iubitule.
- Las-o baltă, atunci! - Acum o să fii nervos?
- Nu, nu-s nervos. - Bine,
pentru că voi merge înăuntru, şi tu doar...
Tu continuă să te joci cu butonul tău.
- Bun, pentru că iubesc butonul meu. - Atunci continuă să-l iubeşti!
Vei întâlni mulţi ca mine Pe această stradă a vieţii
Da.
Luke Pierde-Vară a fost un pseudonim
pe care Hank îl folosea uneori să înregistreze anumite melodii.
Nu se vindeau bine, dar păreau să ofere eliberare emoţională pentru Hank.
Prima înregistrare pentru noi făcută de Hank a fost Dă-te Mai Încolo.
Şi apoi în a doua sesiune, a înregistrat melodia Am Văzut Lumina.
Şi Audrey Williams, ai lucrat cu ea?
Cum să spun?
Ne-am bucurat că Decca i-a eliberat materialele.
Dna Ragland!
Poţi să iei copilul?
- Operator. - Bună.
Hotelul Sheraton, Oklahoma, te rog.
Am avut o femeie
Ce mi-a greşit
Aş vrea să am cuvintele
Să repar această melodie...
Scuze, doamnă, nu răspunde.
Poţi să laşi un mesaj?
Da. Poţi să-i spui, "Trebuie să vorbim, nenorocitule?"
- Ai înţeles? - Da, doamnă.
Bun.
Nu, mersi.
Bună ziua, dle Nowlin.
Asta nu-i o scuză, dle.
Da, dle. Îmi pare rău. Înţeleg.
Dar Hank e foarte bolnav,
e prea bolnav să cânte la standardele normale.
Nu ştiu ce-i cu tine, Williams,
dar vei urca pe acea scenă, şi vei oferi acestor oameni,
care te-au aşteptat ore întregi, o melodie de-a ta.
M-ai înţeles?
Mulţumesc, dle.
Ăla-i doctorul?
Sau orice-ar fi.
Intră.
Să terminăm odată.
Nu vreau să aştept mai mult.
Doamnelor şi domnilor, am de făcut un anunţ.
Hank Williams este aici!
Şi e pregătit să ofere un spectacol pe care l-aţi aşteptat cu toţii.
Hank Williams, toată lumea!
Haide, Hank!
Ştie careva din voi pe fratele meu, Luke?
Prietenul meu, Luke Pierde-Vară?
Nu ştiu de unde au luat partea cu Luke,
dar ştiu de unde au luat partea cu pierde-vară.
Vreau să vă spun o poveste.
Despre o familie ce-am cunoscut-o cândva.
De ce nu le spunem William şi Mary şi micuţa lor fiică Sue.
Mary a fost o simplă mamă,
iar Bill, a fost un tată obişnuit.
Şi aveau certurile lor familiale, dar niciunul din ei nu se enerva.
Şi într-o zi s-a întâmplat ceva.
Şi n-a fost nimic, desigur.
Dar un cuvânt a dus la altul, şi ultimul cuvânt a dus la divorţ.
Au fost doi adulţi ce n-au reuşit să folosească judecata.
S-au prins de mândria lor
şi s-au folosit de Sue ca scuză.
8, 9, 10, 11, 12...
Mi-au vândut 13 trandafiri.
Vom păstra unul pentru Hazel.
- Mersi că m-ai condus, Don. - Sigur. Vrei să rămân prin jur?
Nu, mi-e bine.
Hank, m-am gândit.
Conducem destul de mult.
Poate am fost prea reţinut cu privire la unele lucruri.
Ai fost în regulă.
Ce vei face?
Ştii,
unchiul meu mi-a spus
că Grant a fost beat
în fiecare zi până la ora 15:00.
Dar tot a cucerit Vicksburg-ul.
Da, aşa e.
- Ne mai vedem. - Da.
De cât timp eşti aici?
De puţin timp.
Ţi-a luat destul de mult timp.
Doar ce-am terminat turul.
- Cum eşti? - Cum te-ai descurcat?
A fost în regulă.
- Cum e băiatul meu? - E în regulă.
- Cat de mult? - Unde-i?
E acasă. Unde altundeva?
Afişajul spune c-am făcut 11.000 de dolari săptămâna trecută.
Am auzit că tu şi Luke aţi avut probleme în Texas.
- Da. - Da.
Ce e, iubito?
- Vei fi bine? - Dacă voi fi bine?
Ce naiba.
Vii acasă de cine ştie unde,
apoi ne culcăm.
N-ai idee.
Tu mi-ai făcut asta, Hank.
Tu eşti nemernicul ce m-a făcut să sufăr aşa.
Ce vrei să spui?
Doamne, de abia dacă eşti aici.
De abia dacă eşti un tată acum.
Nu vei mai fi tată.
Ce-ai făcut?
- Nu poţi face asta fără mine. - S-a făcut.
Mulţumesc, doamnelor şi domnilor. Mulţumesc foarte mult.
Mulţumesc, prieteni.
Şi cam asta-i tot pentru astăzi.
Bine, bine, mai avem ceva, nu-i aşa?
Aproape c-am uitat despre omul de care vorbiţi cu toţii.
E prietenul meu foarte bun.
Unul din cei mai buni compozitori pe care i-am întâlnit vreodată.
Să-i urăm bun venit la zilele oraşului Montgomery,
un fiu minunat şi loial din Alabama, Hank Williams!
Piticule.
Salutare, Montgomery.
Mă bucur mereu când sunt aici.
Va mulţumesc tuturor. Vă mulţumesc.
Apreciez primirea călduroasă ce-aţi arătat-o familiei mele.
Mama mea, Lillie.
Frumoasa mea soţie, Audrey.
Micuţa mea dra, Lycrecia.
Şi băiatul meu, Bocephus!
Am o mică melodie pentru voi.
Mie şi băieţilor ne-a prins foarte bine.
Ne-a cumpărat nişte păstăi şi biscuiţi.
Se numeşte
Frumoaso, Ai Ceva De Gătit, Ce Zici Să Găteşti Cu Mine?
Frumoaso
Ce găteşti?
Ce zici să găteşti ceva cu mine?
Spune, iubita mea
Nu crezi că poate
Am găsi o reţetă nouă?
Am un Ford şi-o bancnotă de doi dolari
Şi ştiu un loc chiar pe deal
Unde putem lua suc şi putem dansa liberi
Şi dacă vrei să te distrezi Vino cu mine
Frumoaso
Ce găteşti?
Ce zici să găteşti ceva cu mine?
Don Helms.
Sunt liber şi pregătit
Aşa că putem face orice
Ce zici să profiţi de timp împreună cu mine?
- Crezi că toate hotelurile sunt bune? - Da.
Am ajuns.
Unde mergeţi domnilor?
Emisiunea Perry Como.
- Mulţumesc, dle. - Mulţumesc.
- A fost o emisiune bună. - A fost.
N-ai putea să faci o ţigară, aşa-i?
Nu ştii că sunt 20 de ţigări într-un pachet de Chesterfield?
Ştiu că sunt 20 de ţigări într-un pachet de Chesterfield.
Şi-ţi mai spun ceva.
Bătrânul Hank n-a venit din Alabama în New York City
să cânte într-o reclamă de ţigări, asta-i ceva sigur.
Doriţi încă un rând, sau aţi ajuns la limita
- cu apa minerală? - Da, doamnă! Mai vrem.
Mie mi-e bine.
Luaţi încă un rând, băieţi.
Timpul de stat a venit.
Mulţumesc.
Da, te rog, doamnă.
Dle Williams.
James Dolan de la Tribună. Îmi pare rău c-am întârziat.
Nu-ţi place să faci asta, nu-i aşa?
Vine cu slujba.
Ce nu-mi place
sunt oamenii pretinzând un lucru dar ei se gândesc la altceva.
Faci ceea ce fac, ajungi unde sunt eu, şi vezi destule chestii de genul.
Oamenii cred că fac o prăjitură bună dacă mă adăugă în ea.
Eu vreau să ofer oamenilor nişte informaţii despre tine.
De ce scrii ce scrii, şi cânţi ce cânţi.
Scriu ce scriu şi cânt ce cânt pentru că asta-i ceea ce fac.
- Nu-i o alegere. - Ca şi artist.
Ăsta-i cuvântul tău.
Oferi fanilor tăi ceva. Ce-ai spune că oferi?
Dle Dolan,
fiecare are o mică întunecime în el.
Poate că nu le place, nu vor să ştie despre asta, dar e acolo.
Vorbesc despre lucruri ca mânia, tristeţea, ruşinea.
Şi ei aud aceste lucruri.
Le arăt.
Şi nu trebuie să le ducă acasă.
Crezi că asta aşteaptă de la tine?
Se aşteptă să le rezolv problemele.
Motivul pentru care ştiu asta e pentru că-mi scriu.
Dacă soţul lor moare şi sunt lăsate cu opt copii flămânzi, scriu.
Dacă inima i-a trădat, îmi scriu.
Nu ştiu, dar ei cred că-s un fel de Crucea Roşie.
Poţi să notezi asta.
Muzica folk, bădăranii,
sunt două lucruri sincere.
Nu există nimic fals.
Omul cântă o melodie tristă, ştie că-i trist.
Sunt multe speculaţii
despre vieţile grele pe care vesticii sau cântăreţii de muzică folk o duc.
La ce te referi prin, "grele"?
Mă refer la femei, băutură.
Dacă vrei să ajungi undeva, doar spune-o.
Sunt mult zvonuri, dle Williams,
cum că ai probleme cu alcoolul.
Nu credeam că te ocupi de zvonuri, dle Dolan.
Nu mă ocup. N-am vrut să jignesc...
Dar din moment ce-o faci, de ce nu spui că toate sunt adevărată.
- Până la ultimul zvon? - Pentru că nu cu asta mă ocup.
Poţi face tot ce doreşti, dar am terminat cu asta.
Vânează-le. Aşa, Zeke.
Vânează-le.
Aşa. Vânează-le.
Vânează-le.
Nu mişca.
- Încearcă să prinzi pasărea. - Nu mişca.
- Doamne Dumnezeule! - Păsărico.
- Băga-mi-aş! - Ar trebui să le împuşti.
- Nu să le sperii. - Da, încerc.
Zeke.
A simţit ceva.
- Băga-mi-aş. - E un raton.
Hank?
Hank!
Dumnezeule.
Ce faci acolo jos?
- Haide. - Nu...
Încă un moment, Burr.
Spatele mi-e distrus.
Dle Williams?
Spatele dvs nu-i rupt.
N-aş putea simţii nici de-ar fi.
Da, ai morfină în sistem.
Va trebui să iau reţeta de la tine.
Cât de multe ştii despre boala ta?
Mereu am avut acea durere mică.
Doctorii n-au prea vrut să facă ceva cu privire la asta.
Se numeşte cumva boala asta.
Se numeşte spina bifida oculta.
Înseamnă că vertebrele tale nu sunt închise complet.
Oamenii cu această formă de spina bifida nici măcar nu ştiu c-o au.
Acum ştiu că are un nume.
E cronică, dle Williams. Nu va dispărea niciodată.
Putem s-o operăm, să încercăm să atenuăm durerea cât de mult posibil.
Vindecă-mă să omoară-mă, doctore.
Nu pot continua aşa.
Cum te simţi?
Presupun c-ai fost afară cu prietenii tăi?
La un bar?
Nu, am fost la o casă.
Ai băut?
Da, puţin.
Cât de bolnav ar trebui să fiu ca să rămâi să-mi oferi puţin confort?
Acel confort e ceva ce merge în ambele sensuri.
- Nu şi-n cazul tău. - Băga-mi-aş.
Să ţi-o trag, Hank.
Vino aici şi poţi s-o faci.
Da, mă îndoiesc de asta.
Profesionistă cum eşti, nu cred c-ar fi o problemă.
Nenorocitule.
Tot ce faci e să mergi în tur
şi să te culci cu o femeie diferită în fiecare noapte,
şi apoi când vii acasă mă critici?
Vrei totul, nu-i aşa?
Vrei să curveşti şi să fii în continuare dna Hank Williams?
Ştii ce?
Poţi să-ţi ţii numele de dna Hank Williams.
Ţi-l înapoiez.
Dragule, ce faci treaz?
Vino aici. Să te ducem la somn.
Ştiu că nu pot ajunge-n D.C. Sau Baltimore, Jim.
De ce nu le putem spune adevărul şi să trăim cu el?
Îmi pare rău, Hank, dar tot trebuie să facem acest lucru.
Nu mă asculţi. Nu vreau să fac asta!
Şi sunt sigur că nu vreau ca Audrey să rămână aici lângă mine.
- Sau altcineva. - Hank, nu văd altă metodă.
E simplu.
Nu pot să cânt pentru că-s întins.
Voi duce băieţii aici cât pot de repede.
Voi merge acolo pe banii mei. Voi îndrepta lucrurile.
Connie Gay se ocupă de aceste spectacole.
Noi doi ne înţelegem de mult timp. Nu mai e nimeni disponibil.
Întregul Opry este împrăştiat pentru Revelion.
Toledo, Baltimore, Raleigh.
Spune una la fiecare trei ore.
Cred că trei la fiecare oră îmi face mai mult bine.
Eşti gata?
- Băga-mi-aş. - Da, dle.
Dacă nu apari, toţi vor crede că vorbeşte băutura din tine,
şi Connie Gay va fi atacat dur.
Fie că-ţi place sau nu, eu reprezint Opry.
Şi oricât mi-ai plăcea, dacă vrei să rămâi aici, n-ai de ales.
Trebuie să înregistrezi.
O vom pune la noapte.
Mereu ai fost un nemernic, J.D.
Posibil, dar sunt aşa pentru că sunt nevoit.
Dar mereu am fost alături de tine.
Dă-mi un pix.
Cred că pot să-mi scriu singur scuza.
Chiar am vrut să vă vizitez astăzi.
Dar acum câteva săptămâni, a trebuit să-mi fac o operaţie la spate.
Adevărul e că, sunt în pat de vreo două săptămâni,
şi îmi pare foarte rău că n-am putut fi cu voi.
Sper să vă distraţi în continuare.
Şi mersi că-mi cumpăraţi discurile.
Audrey, trebuia să merg direct acasă.
Nu, e în regulă. Vom bea ceva, şi ei trebuie să fie de acord cu asta.
- Dacă spui tu. - Da.
Hank?
Hank?!
De ce nu aşteptaţi aici, şi eu merg să văd unde e.
Hank?
Nu prea-i nimeni aici să întâmpine mămica.
Da.
Unde naiba-i? Ce face?
Ce naiba faci?
Omor sticle, aşteptând ca iubita mea soţie să vină acasă.
Sunt acasă acum.
Isuse...
- Doamnelor. - Hank.
- Eşti beat? - Dar tu?
Crezi că poţi aştepta să fim singuri până nu începi o ceartă?
N-ai stil deloc, nu-i aşa? Nemernicule.
Cred că ai dreptate, dragă.
Acum mori, tapet nenorocit!
Hank Williams,
nu voi mai trăi nicio zi cu tine.
Niciodată.
Atunci s-a mutat cu Ray Price.
Ray a fost puţin mai tânăr, şi inocent în multe feluri,
şi chiar a avut grijă de Hank, cum au avut mulţi băieţi.
Şi casa a fost într-un loc bun în zona Natchez lângă Nashville.
Un singur lucru e clar.
Ray n-a fost pregătit pentru ce urma să facă Hank.
Hank, poţi crede c-am fost vegetarian?
- Ray? - Uită-te la mine acum.
Am cea mai bună petrecere din cartier.
- Uită-te la tine. - Ar trebui să scriu o melodie
- numită Uită-te La Mine. - Ar trebui să scrii...
Uită-te la mine...
"Comportamentul său a fost neacceptabil."
"A devenit abuziv, m-a blestemat, chiar m-a atacat de câteva ori."
- Asta-i o minciună, Ray. - Sunt sigur.
De ce-a trebuit să exagereze atât de mult?
Hank, ăsta-i divorţul în ţara asta, din câte ştiu eu.
Spune c-am făcut 92 de miare anul trecut.
N-am făcut atât.
O casă de 5 miare, trei maşini.
"În ultima lună, inculpatul a dus o viaţă de lux inimaginabilă."
Bobbie, vino aici.
Haide, ia un loc.
Sunt bogat.
Şi sunt periculos.
Cred că-s lucruri mai rele ce puteai fi.
Spune c-am avut o aventură cu un ofiţer când a fost în tur.
Şi fii atentă.
Am insistat să cânt cu el când nu aveam voce sau abilităţi muzicale.
Ce faci, călăreţule?
Nu pot să cred că acest loc e al tău.
Pentru încă patru ore.
Voiam să construiesc o casă lângă acea dumbravă,
dar acum nu mai pot.
Îţi vei lua alt loc într-o altă parte.
Altundeva.
Am mai făcut asta.
Şi nu-i plăcut.
Uneori îmi doresc să fiu la WSFA să fac 12 dolari pe săptămână,
şi să ştiu cine-s prietenii mei.
- Îl cunoşti pe acest om? - Prin telefon doar. E în regulă.
Pun pariu că n-a auzit nicio melodie.
Puteţi intra acum.
- Mulţumim, doamnă. - Mulţumim.
Fred!
Scuze că v-am făcut să aşteptaţi.
- Bun venit. - Cum eşti, Dore?
Sunt bine, Fred.
Hank, tu cum eşti?
Sunt foarte bine, dle Schary. Sunt bine.
Dă-ţi pălăria jos.
Luaţi loc. Relaxaţi-vă.
- Cum a fost zborul? - A fost în regulă.
Mici turbulenţe în Wichita.
- Da? - Da, mereu.
Hank, îmi pare rău să aud că tu şi Audrey aveţi probleme, sincer.
- Afacerea, e grea într-o căsătorie. - Căsătoria e grea într-o căsătorie.
- Da. - Da.
Da.
- Ce zici să trecem la subiect? - Bine.
Am văzut declaraţia din presă.
Şi aţi jucat foarte bine.
Am fost plăcuţi de răspuns.
Ne gândim la Hank să fie în Small Town Girls,
cu Farley Granger şi Jane Powell.
- Soţia mea o iubeşte pe Jane Powell. - Minunat.
- La fel şi America. - Da.
Şi cum am discutat, Fred, n-ar fi mai mult de 4 saptămâni de lucru.
- Bun. - Şi salarul ar fi 4.500$ săptămânal.
Mulţi bani, nu-i aşa?
Nu la fel de mulţi cât pot face într-un tur.
Nu-i aşa, tăticule?
Sunt sigur că eu şi Fred putem ajunge la o înţelegere, dacă suntem serioşi.
Hank, cât de înalt eşti?
Cam de aceiaşi înălţime ca mama.
1.81, 1.82, pe acolo.
Cu sau fără pălărie?
Pentru că nu cred că te-am văzut fără ea vreodată.
Nici eu.
Te superi?
Aş vrea să te văd, să-ţi văd înfăţişarea complet.
Părul.
Ai păr, nu?
Da, dle.
Am un sertar plin.
Vorbesc serios, Hank.
Şi eu.
Am citit ceva astăzi. A spus c-am fost un geniu.
De ce crezi că mă face de temut?
Probabil limbajul.
Îmi lipsesc foarte mult, mamă.
- Atât de mult. - Ştiu fiule.
- Ştiu. - Doamnelor şi domnilor,
să vă spun un lucru despre persoana care...
Dar îţi este mai bine fără ea, fiule.
N-a meritat nici măcar jumătate din tine.
Am un băiat de care îmi fac griji.
Are pregătită o nouă melodie ce-a scris-o pentru noi.
Da, dle.
Am o melodie nouă, ce n-a fost publicată încă.
- N-a fost publicată deloc? - Da, dar posibil să fie.
Băga-mi-aş, Hank!
Băieţi, să-i dăm drumul.
Nu ştiu de ce nu mă mai iubeşti cum o făceai odinioară?
Cum de mă tratezi ca pe-un pantof purtat?
Părul încă-mi este creţ şi ochii-mi sunt tot albaştri
De ce nu mă mai iubeşti cum o făceai odinioară?
N-am avut parte de iubire, o-mbrăţişare şi-o sărutare
De foarte mult timp
Nu ne apropiem nici îndepărtăm
De zona unui oraş
De ce nu mă mai aprinzi cum o făceai odinioară?
Să vorbeşti anapoda cum o făceai cândva
Sunt aceiaşi persoană
Cu care ai fost mereu
De ce nu mă mai iubeşti cum o făceai odinioară?
Don Helms.
Burt Hale.
De ce nu mai eşti cum obişnuiai să fii?
Cum de găseşti atâtea defecte în mine?
Cineva s-a schimbat aşa că lasă-mă să-ţi dau un indiciu
De ce nu mă mai iubeşti cum o făceai odinioară?
N-am avut parte de iubire
O-mbrăţişare şi-o sărutare de foarte mult timp.
I-am râs în nas. Nu ştiu.
Bună.
- Eşti aici cu cineva. - Cu Faron Young.
- Băiatul din Shreveport? - El e.
Uite-l chiar în spatele tău.
- Faron. - Hank.
- Mă bucur să te întâlnesc. - Asemenea.
Billie?
Te vei căsători cu fata asta?
- Spune. - Nu cred.
Arată prea bine pentru o soţie.
Dacă nu te vei căsători cu ea,
bătrânul Hank o va face.
- Da? - Da.
Fiule.
Sper că nu-ţi cauzez probleme.
Nu-ţi face griji.
Eşti ca un înger.
Cei doi băieţi de acolo, Alton şi Sonny, sunt fani mari de-ai tăi.
Gravidă la 16 ani.
Jeri Lynn.
Măritată şi gravidă, dle Jones.
Nu te ţin din scurt.
E destul de dură.
Sunt sigur.
19 ani, ce naiba ştii?
Da, de abia dacă-mi legam pantofii atunci.
Eu nici măcar nu i-am purtat.
Îmi plac copiii foarte mult.
Şi eu am unul, şi fosta soţie avea unul.
Eşti chipeş, talentat şi iubeşti copiii.
Ce zici de asta, tăticule?
- Ray. - Hank.
- Bobbie. - Hank.
- Eşti cu el? - Nu.
Eşti cu el?
- Bobbie, ce faci aici? - Ce crezi, Hank?
- Drăguţ. - Mulţumesc.
Billie, lasă-mă să mă ocup de asta, te rog.
- Bobbie, trebuie să vorbim. - Să vorbiţi?
- Scoate-o de aici. - Îmi pare rău, dragă.
Dar cine crezi că eşti?
Am fost femeie cu care urma să se căsătorească.
- Pe bune? Norocosul. - Billie.
Poate trebuie să spui asta şi altor femei de-ale tale, Hank.
- Bobbie. - Ai dreptate cu asta, dragă.
Bobbie.
Billie!
Billie, nu mai există altcineva, jur pe ce-am mai scump!
A greşit cu privire la noi, da?
Aşa fac ele uneori.
"Ele"?
Eşti o ruşine, Hank Williams.
Poate că nu-s fata unui bogătan,
dar ştiu destul de bine că mai vei distruge.
Billie.
Billie!
Vom avea o seară minunată aici la Opry!
Aşa este. Avem nişte staruri adevărate.
Îl avem pe Bob Mayfield, Minnie Pearl şi Hank Williams!
Aşa că haideţi să-i aplaudăm.
Să le oferim o primire călduroasă.
Hank?
Hank.
- Jim. - Hank.
Vrei ceva? O ceaşcă de cafea poate?
Nu, mersi.
- Unde-i Ray? - S-a mutat.
Nu vreau să ştiu unde ai fost sau de ce n-ai fost la spectacol.
- Îmi pare rău, J.D. - Sunt sigur.
Dar scuzele nu înseamnă nimic.
- Suntem adulţi. - Înţeleg.
Ar trebui să iau notiţe?
Opry e un brand şi tu faci pe el, Hank.
Înseamnă ceva pentru mulţi oameni.
- Muzică, familie. - Bani.
Vrei să faci pe artistul cu mine? Bine.
Un artist ca tine, un om care poate să facă oamenii să-şi uite problemele,
are o obligaţie.
M-ai lucrat destul de mult, J.D.
100 de zile din 119 pe drum.
- Nu mai am nevoie de alte obligaţii. - Nimeni nu are.
Nu vreau să fiu lipsit de respect, Hank.
- Nu încerc să te îndepărtez. - Nu-ţi fă griji.
Am renunţat să-mi mai pese de ce cred oamenii acum mult timp.
Bine.
Uite care-i chestia.
Pe data de 9 august la locul obişnuit, şi pe 10 august la emisiunea din Knoxville.
Sigur, da.
Şi te implor. Nu mă dezamăgi.
Vor avea parte de spectacolul promis, dle.
Bine.
Desigur, mă refer la Minnie Pearl!
Salutare!
Hitul Jambalaya a ajuns pe primul loc astăzi, ştiai asta?
A trebuit s-o fac, Red.
A trebuit să renunţ la Hank.
Sunt Hank.
Hank, Sonny aici.
Sonny. Soră-ta-i pe acolo?
Nu, nu ştiu unde e.
Sonny, ajută-mă, te rog?
Sigur.
Mersi.
Bobbie, sunt eu.
Hank.
Mă gândeam, de ce nu-ţi faci bagajul, şi voi veni la tine într-o oră?
Unde mergem?
Pe lacul Martin.
O cabană lângă Kowaliga.
Aparţine unui prieten de-al meu.
Ce zici?
Să fie o oră.
Bobbie?
Bobbie.
Eşti mai beată decât mine.
Hank...
Nu-s beată.
- Nu? - Nu.
Sunt gravidă.
Ce?
Ce-i cu mine?
Fiecare femeie din viaţa mea are copii.
Fiecare.
Dinainte să ajung la ele.
Eşti foarte atractiv mamelor, Hank.
Isuse, Bobbie.
Eşti gravidă.
Ne-am putea căsători.
Iubito, nu vrei să te căsătoreşti cu mine.
O voi face.
E diferit.
Sunt profesionist în a înrăutăţi lucrurile.
Hank,
dacă ne căsătorim, lucrurile vor fi mai uşoare.
Ar fi mult mai stabile.
Şi gândeşte-te, îl vom avea pe acest micuţ cu noi.
Bobbie.
Te iubesc.
Doar că nu în felul ăla.
Nu...
Nu în felul ăla.
Plus că, mă voi căsători cu Billie Jean.
Ştie asta?
Nu chiar.
Ascultă, dragă.
Voi avea grijă de acest copilaş.
Îţi voi trimite bani,
şi voi fi chiar tatăl tău.
Dar nu va fi nicio căsătorie.
Hank, chiar eşti distrus.
Ştiu.
Am făcut tot ce-am putut să-l pun înapoi de unde a început,
Louisiana Hayridein.
N-ar fi acelaşi salar, dar măcar ar fi fost în joc.
Hank absent, băga-mi-aş.
A avut o emisiune în Nashville.
Şi scurt după aceea, s-a căsătorit cu Billie Jean Jones
în oraşul Auditorium, New Orleans.
Nu-i doar spatele meu, iubito.
Simt...
Simt de parcă se sare pe pieptul meu.
- Cine eşti tu? - LeBeau, finanţatorul.
- Şi tu? - Dr. Marshall.
- Ce fel de doctor? - Specializat în alcoolism.
Ce înseamnă asta?
Ce ai aflat, doctore? Ce are omul?
Înseamnă c-am trăit şi eu asta, şi-l voi ajuta pe dl William să-şi revină.
Lasă-l pe om să intre!
Va fi mai bine, fiule.
Hidrat de clor.
Atât te puternic, încât îl folosesc să sedeze animalele de la circ.
N-ar trebui să fie administrat cu alcool
sau unei persoane cu o boală la inimă, cum a avut Hank.
Marshall, diploma lui a fost de la universitatea din Chicago Ştiinţe Aplicate.
A cumpărat-o de la un vânzător de la o benzinărie pentru 25 de dolari.
Şi apoi Hank m-a sunat spunându-mi că-i în grija lui Marshall.
Cum eşti, fiule?
Cât timp mai avem?
Putem să terminăm, Hank. Termină pe ziua de astăzi.
Am ceva ce vreau să-ţi arăt.
Eşti sigur?
Inima ta înşelătoare
Te va face să suspini
Să plângi şi să plângi
Şi vei încerca să adormi
Dar somnul nu va veni
Toată noaptea vei sta zăbovind
Inima ta înşelătoare
Te va da de gol
Când lacrimile vor apărea
Ca ploaia dimineaţa
Vei merge din stânga-n dreapta
Şi-mi vei striga numele
Vei merge pe coridor
Cum o fac şi eu
Inima ta înşelătoare
Te va da de gol
Am auzit că ai o jucărie nouă.
E un tren.
- Te vei juca cu mine? - Voi fi acolo cât pot de repede.
Ştii cât de mult îmi lipseşti, nu-i aşa, Bocephus?
Mai mult decât furnicile de pe trotuar, şi toate frunzele din copaci.
Aşa este.
Pot să vorbesc puţin cu tatăl tău? Mulţumesc.
Hank? Trebuie să mergem acum.
E trecut de ora de culcare, şi nu vreau să fie obosit.
Audrey, de ce nu-l aduci în Shreveport în acest weekend?
Nu se poate.
De ce nu?
Va fi doar pentru sâmbătă.
L-ai putea lăsa acolo, şi-l vom aduce noi înapoi.
Avem planuri sâmbătă.
- Dar duminică? - Nu, nu se poate.
Va trebui să găsim o altă zi.
Vorbim mai târziu.
Bine? Pa.
Chiar trebuie?
Da, cam trebuie.
Dragule,
mă bucur că sărim peste unele întâlniri.
Îţi iei nişte timp liber.
Şi mă bucur că ieşim din Shreveport.
Dar să-ţi spun adevărul, nu vreau să-ţi văd mama.
Ştiu asta.
Totuşi, va fi fericită că mă vede.
Mai nou, când mă văd oamenii, trec pe partea cealaltă.
Nu-i adevărat.
Îmi pare rău, iubito.
Pentru ce?
Pentru tot.
A.V. Bamford l-a luat pe Hank pentru două spectacole în decembrie.
De revelion în Charleston, Virginia de Vest,
şi în prima zi din noul an în Canton, Ohio.
Hank a căutat pe cineva să-l ducă cu maşina.
Şi când n-a găsit pe nimeni,
a sunat un prieten de-al lui din Montgomery.
Iar amicul său şi-a trimis fiul de 17 ani, Charles Carr, să-l ducă cu maşina.
Charles a fost un boboc la Auburn în vacanţa de vară.
- Poţi să ai grijă de chitară pentru mine? - Da, dle.
Ai grijă cu ea, Charles.
Vino aici, iubito.
Te sun când ajung în Charleston.
Cum de nu pot veni şi eu.
Întoarce-te în Shreveport, ne vedem acolo în câteva zile.
Nu trebuie să rămâi aici.
Nu văd care-i problema, dacă vin şi eu.
E o călătorie lungă.
Şi, sincer,
ne-am plictisi unul de altul.
Vei ajunge să te dai jos din maşină.
Încă unul pentru noroc.
- Aveţi grijă la cap, dle Williams. - Mulţumesc, dle.
De ce zâmbeşti?
Un alt motiv pentru care n-ar trebui să vii,
e că am loc să mă întind.
Ai grijă cum conduci, Charles.
E un adevărat nătâng, dar cred că-l iubesc.
Da, doamnă.
Ascultă şefa, Charles.
Ne vedem în Louisiana, dragă.
La mulţi ani.
Doamnelor şi domnilor,
sunt în afacerea asta de aproape 20 de ani.
Dar astăzi,
va fi cea mai dificilă sarcină pe care va trebui s-o fac.
În ceastă dimineaţă, în drum spre Canton,
Hank Williams a murit în maşina sa.
Am umblat nestingherit pe cale
Viaţa plină de păcat
Nu am lăsat
Dragul salvator să mă ajute
Dar apoi a venit Isus
Ca un străin în mijlocul nopţii
Lăudat fie Domnul
Am văzut lumina.
Am văzut lumina...
Am văzut lumina.
Gata cu întunericul
Gata cu noaptea
Acum sunt foarte fericit
Fără tristeţe în suflet
Lăudat fie Domnul...
Montgomery, Alabama, 4 ianuarie, 1953.
Hank Williams se odihneşte în linişte.
Am văzut lumina.
Compozitorul şi cântăreţul de top a murit tragic
de un atac de cord.
A avut doar 29 de ani.
În doar şase ani de înregistrări, a avut 36 de hituri remarcabile
şi-a vândut peste 11 milioane de discuri.
Fanii, prietenii şi familia i-au oferit băiatului din Mount Olive
cel mai mare cortegiu posibil, acompaniat de sunetele
prietenilor săi chitarişti şi de suspinele oamenilor.
Gata cu întunericul
Gata cu noaptea...
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta pentru www.nsubs.ro