Traducerea şi adaptarea Richard Nasta
Orice tip de comunicare
ce nu aparţine de matematică, este dificilă pentru mine.
Pentru că nu vorbesc prea mult, oamenii cred că n-am nimic de spus,
sau că sunt prost.
Dar nu-i adevărat.
Am multe lucruri de spus.
Doar că îmi este teamă să le spun.
Ştiu că sunt ciudat în multe feluri.
Cred că văd lumea diferit faţă de alţi oameni.
Mereu am fost aşa.
Ai vrea să te joci cu el?
- Îţi este teamă că te va mânca? - Nu.
E pentru că-i o jucărie?
Nu. E pentru că stegozaurii nu sunt carnivori.
Nathan, ce-ţi place ţie?
Cred că sunt anumite lucruri ce nu-ţi plac.
Ce nu-ţi place la mâncare, de exemplu.
Da. E foarte pretenţios cu mâncarea.
Nathan?
Îmi plac modelele.
Şi cum te simţi când vezi un model bun?
Bine.
Sunt colorate.
Este clar. Lui Nathan îi place spectrul de culori.
Urme de autism combinat cu sinestezia,
îl face sensibil la schimbarea unei culori din model.
Astea pot fi daruri, dar vin cu nişte mari provocări,
sociale şi emoţionale, care vor rămâne cu Nathan toată viaţa lui.
Dar nu există nicio îndoială, Nathan este foarte unic.
Salut-o pe mama. Pa, mamă.
Pa.
Ştii la ce mă gândeam?
Uneori va părea că nu înţelegem cum e să fii tu.
E ca şi cum ai avea aceste puteri speciale, ca un vrăjitor.
Şi noi suntem Încuiaţii ce nu înţeleg cum e să fii aşa.
E ca o limbă diferită pentru noi.
Dar chiar dacă nu ne înţelegem mereu, Nath, nu înseamnă că nu te vom iubi mereu.
Înţelegi ce vreau să spun?
Nathan, uită-te la mine.
Dar n-ar trebui să-ţi fie teamă.
Vino aici, dragule. Vino aici.
Doar ţine-mă de mână.
Te rog, Nathan. Nathan, ţine-mă de mână. Doar acum.
E în regulă. Vom trece prin asta împreună.
Vino aici, dragule. Vino aici.
Nathan. Te rog, nu. Nathan!
Doamne.
Pare complicat.
Nu-i pentru şcoală.
De ce nu încerci să-mi explici şi mie?
Poate te-aş putea ajuta.
Nu poţi.
De ce?
Nu eşti destul de deşteaptă.
Nathan, ăsta-i liceul.
Când eşti mai mare, o să vii aici în fiecare zi.
Ai grijă.
O să începem mai devreme.
Nu are de ce să-ţi fie frică.
Nu alergaţi pe coridor.
Scuză-mă.
Scuză-mă!
Aşa.
Foarte subtil.
- Foarte subtil. - Ce? Nu facem nimic.
"Nu facem nimic."
Dă-mi-o acum!
Sunt droguri?
Haideţi, dispăreţi.
Avem noroc.
- Dle Humphreys. - Da?
- Putem vorbi puţin? - Da.
Câţi ani ai? Cinci?
Nu, Nathan are nouă ani.
Mama lui l-a adus aici pentru că e interesat foarte mult
de numere şi modele încă de la şcoala gimnazială.
Înţeleg de ce. Puţină algebră.
Geometrie în spaţiu.
Unde ai învăţat toate astea?
Dl Humphreys doar ce ni s-a alăturat departamentului de matematică.
A fost un vrăjitor al matematicii când era tânăr.
- Nu chiar, a fost acum multă vreme. - Nu, nu.
A mers la Olimpiada de Matematică Internaţională.
- Olimpiadă? - Da. OMI.
Ştiai că poţi câştiga medalii din matematică, Nathan?
La fel ca în sport, doar că aici o să-ţi foloseşti puterea de aici.
Dna Ellis, dacă dl Humphreys doreşte,
cred că putem să începem să-l învăţăm pe Nathan încă de pe acum.
Se poate?
Da.
De ce nu poţi merge bine?
Ce direct eşti.
Am scleroză multiplă.
Şi tu?
De ce eşti atât de ciudat?
Am puteri speciale.
Poţi să zbori?
Poţi să transformi apa în gheaţă?
Eşti foarte bun la matematică?
Asta era.
Recunosc, nu sunt un profesor bun.
De abia mă pot ridica din pat,
darămite să inspir un copil cu puteri speciale
care vrea să înveţe matematică.
Ca să fie clar.
Pentru ce-i asta?
Ca să dai şi tu mâna. E mâna mea.
- Aşa fac bărbaţii când sunt de acord. - Nu-mi place să fac asta.
Da, păi, cu toţii trebuie să facem ceva ce nu ne place,
dar drace, tot le facem. Aşa că dă-mi mâna.
Ce înseamnă "drace"?
Toate la vremea lor, fiule.
Bun.
Vom începe cu nişte probabilităţi.
Care-i probabilitatea să-mi amintesc porcăriile astea.
Nu te aud.
Hai să facem trei diagrame.
- Dle Humphreys? - Da, dle Ellis.
Cum a fost olimpiada?
Vezi-ţi de treaba ta, băgăciosule.
Ştii ce înseamnă asta?
Haide, băgăciosule, spune-mi, ce înseamnă?
- O aruncare. - Aruncare?
Cum îndrăzneşti?
Da, aruncarea monedei. Bravo.
Olimpiada Internaţională de Matematică
este cea mai prestigioasă competiţie matematică pentru elevii de liceu.
Un rând de aplauze pentru Marea Britanie!
Reprezintă o mare oportunitate să vezi cum se comportă
cu elevii din întreaga lume.
China deţine recordul de 11 OIM unde au reuşit să obţină locul întâi
pentru şase membrii ai echipei.
Teoria numărului.
Cea mai grea problemă de la OIM a fost întrebarea numărul 5 în anul 1996.
Fie A, B, C, D, E, F un hexagon convex unde AB paralelă lui DE,
BC paralelă lui EF şi CD paralele lui FA.
Nathan! Micul dejun!
Fie ca RA, RC, RE să fie raza
triunghiurilor FAB, BCD respectiv DEF.
Nathan! Micul dejun!
Şi P să fie perimetrul hexagonului.
Nathan! Micul dejun!
Demonstrează că RA plus RC plus RE e mai mare sau egal decât pi supra 2.
Poftim.
- Nu contează dacă nu intri. - Ba contează.
S-a răsucit. Baftă.
- Ia-ţi de lucru. - Tu să-ţi iei de lucru.
- Încerc. Am dat câteva CV-uri. - Ai un CV?
Da, normal. Nu vreau să stau toată ziua şi să nu fac nimic.
- Eşti mereu lângă mine. - Nu-i adevărat.
Ba da. Mergi peste tot pe unde merg şi eu.
Ne asculţi conversaţia?
- Nu. - Ce?
- Nu, nu am ascultat. - Eşti sigur?
- Ai face bine. - Aşa.
- Ai întârziat. - Scuze.
M-am uitat repede peste lucrare.
E uşoară.
Nu chiar, dar...
Dă tot ce poţi.
E cea mai importantă zi din viaţa ta.
Să nu fi stresat.
- Sunt puţin emoţionat. - Da?
- Puţin. - Nu ai de ce.
Pentru că eşti genial.
- Eşti gata? - Da.
Da? Pe locuri, fii gata...
Începe, fiule.
Nu am să-ţi stau în cale.
Prima întrebare.
Câte perechi de integrale pozitive sunt...
Prima întrebare.
Câte perechi de integrale pozitive MN sunt
încât M se divide la N pătrat plus unu şi...
Câte perechi de integrale pozitive MN sunt
încât M se divide la N pătrat plus unu şi...
Când vei afla?
Într-o săptămână.
E în regulă. Calmează-te. Ia o pastilă de calmare.
Că veni vorba, dealul ăsta te omoară.
Te superi dacă facem un popas?
- Pot să te întreb ceva? - Aşteaptă.
Haide, loveşte-mă.
- Să te lovesc? - Pune-mi naibii întrebarea!
De ce au mers lucrurile prost pentru tine la olimpiadă?
Sunt multe motive.
Chestia este că nu mi-a dat pace această boală.
Scleroza mea.
M-a doborât de tânăr.
Aşa că am pierdut olimpiadă.
Eu nu o pot pierde.
Nathan, nu trebuie să demonstrezi nimic.
Ce-i mai important e să-ţi placă să înveţi matematică şi îţi place.
Aşa că fie intri în echipă sau nu, o să faci lucruri uimitoare în viitor.
Tu nu ai făcut.
Mersi foarte mult.
Nenorocit simpatic.
Vreau să comand numărul 47 te rog, cu şapte creveţi şi porţie mică de cartofi.
Numărul 47 vine cu 6 creveţi.
Da, ştiu. De obicei...
Scuze, eşti nou aici?
Doar că venim aici foarte des
şi de obicei e în regulă, ne daţi un crevete în plus.
Numărul 48 este un meniu cu mai mulţi creveţi.
Primeşti 9 creveţi, porţie mare de cartofi şi biscuiţi.
Da, ştiu.
Nu. Scuze.
Nu, nu-i plac biscuiţii şi îi place să mănânce o porţie mică de cartofi.
Îmi pare rău, doar că...
Fiul meu e extrem de pretenţios
şi trebuie ca meniul să fie un număr prim
şi trebuie să fie un număr prim de creveţi.
Şi 9 creveţi nu ar fi un număr prim la fel nici 48.
Nu-i un număr prim.
Sau e? Nu ştiu. Ba da, ştiu.
Da, nu-i, am avut dreptate. 47.
- E în regulă? - Da.
Poftim. Pentru tine.
Şi-au bătut joc.
E în regulă. Nathan, nu te supăra. E în regulă.
- Nu, mamă, nu-i. - Ba da.
- Nu faci niciodată nimic corect. - Poftim?
Tot ce faci e greşit.
Îmi pare rău atunci!
Mulţumesc foarte mult!
Scuze.
Doctorul nu a ştiut care-i ierbivor şi care-i carnivor?
Şi vrei să ştii de ce?
Pentru că nu era la fel de deştept ca tine.
E cineva care are mintea ta?
Einstein.
Bine. Dar...
Vreau să ştii că îţi vei găsi calea, Nathan.
Vrei acea îngheţată pentru desert?
- Tată! - Ce?
Nu! Nu din nou!
- Ce fac? Mă aplec? - Nu, dă-te pe spate!
Pe spate? E un dezastru complet.
Ştiu ce să fac. Dă-mi cartofii.
Cum am promis, vin cu veşti.
Are ceva dacă stau eu afară? Nu vreau să te chem aici în frig.
- Bine. - Invită-mă înăuntru, Nathan.
- Intră. - Mulţumesc foarte mult.
Pune ceainicul.
- Pe ce să-l pun? - E în regulă. Îl pun eu.
- Julie. - Dl Humphreys.
- Cum eşti? - Foarte bine, mulţumesc.
- Mersi că ai venit. - Am adus răspunsul.
Dumnezeule. E ceea ce cred eu că e?
Să sperăm, altfel aş fi irosit timpul până aici.
Deschide-l tu.
- Vrei să-l deschid eu? Bine. - Da.
"Dragă dle Ellis, cu părere de rău vă scriem că...
"v-aţi câştigat pe merit un loc în echipa Angliei de matematică!"
Dumnezeule! Nathan, scumpule.
- Veşti bune! - Dumnezeule!
- Bravo. - Felicitări.
- De ce cu părere de rău? - Glumeam.
Pregătirea are loc în Taiwan anul ăsta.
- Ai mai fost pe un avion? - Nu. N-a mai fost.
Eşti entuziasmat atunci.
Dar... ar trebui să învăţ.
- Pleci acum sau... - Nathan.
Nu vorbeşte serios.
Probabil, da.
Bine.
- Merg să studiez. - Bine.
Bravo prietene.
- E încântat. El... - Ştiu că e.
Am să beau ceva mai puternic decât o ceaşcă de ceai.
- Am să beau un pahar de vin. - Bine.
Vrei să...
Probabil ar trebui să plec.
Nu, e în regulă, rămâi.
Dacă o să bei şi tu.
De fapt, mă gândeam dacă tu, ai vrea ca luna viitoare
să vii cu noi să-l conducem la aeroport.
Ştiu că l-ar face fericit.
Ar trebui să-ţi spun înainte să-ţi spună ei...
Fac o mică pauză de la şcoală.
E pauză forţată.
- De fapt, e ca şi cum aş fi concediat. - Îmi pare rău.
Indiferent de acest lucru, aş vrea să continui să-l învăţ pe Nathan.
- Pe bune? - Da. Eşti de acord?
- Ar fi uimitor. - Pe gratis, bineînţeles.
Isuse Hristoase!
Dumnezeule!
Cam ciudat.
- Mersi pentru tot. - Nicio problemă.
- Nu-ţi face griji. - Da, nu-i nimic.
- O să fii bine? - Da. Mulţumesc, Julie.
- Mulţumesc. Ai grijă. - La fel.
Doar vorbeam, Nathan.
Mă uitam la Jupiter.
Nu am făcut-o intenţionat.
A fost drăguţ să am cu cine vorbi.
M-am simţit bine şi eu.
Câteodată mă simt puţin singură.
Bine.
Ce altceva putem scrie? Numere? Spune un număr prim.
- Repede, repede. - 353.
353!
Exact la timp.
Sincronizare perfectă.
Artificii din nou?
Te lasă să-l ţii de mână.
Luminiţele ajută.
Haide, Nathan.
E timpul să schimbăm apa la peşte.
Dacă vii acum, primeşti o porţie în plus de îngheţată.
Pe bune? Şi eu ce primesc?
- Tu nu primeşti nimic. - Haide, du-te.
Eşti norocos că-s aici.
- Sunt norocos. - Da, tu mă primeşti pe mine.
Îmi place un bărbat în şopron.
- Du-te şi du-mi îngheţată. - Dar nu primeşti...
Ţi-am spus, nu primeşti...
Îngheţata, Julie!
Nathan? Isuse.
Nathan.
Nathan, e în regulă.
Nathan, nu-s nervoasă.
Nathan!
Michael?
- E totul în regulă? - Da.
Într-un mod ciudat, de abia aştept acest eveniment.
Da, ştiu.
O mică excursie.
- Suntem gata? - Aşteaptă.
Asta-i pentru tine.
Nathan...
Cum spui?
- Mulţumesc. - Obişnuiam să le folosesc,
aşa că poate sunt blestemate.
Dar ţi-ar putea aminti de casă.
- Foarte drăguţ din partea ta. - Bun.
- Plecăm? - Da. Să mergem.
Nathan?
Poţi să vii în spate cu mine?
Nathan, cred că dl Humphreys o să stea mai bine în faţă.
E în regulă, dragule.
Dragule, e în regulă.
Am să conduc cu grijă.
Nu, e în regulă.
De fapt sunt puţin surprins.
Isuse.
Uite cine-i aici.
Richard?
Martin Humphreys. '95.
Humphreys! Da, îmi amintesc.
Da. Ultima oară am auzit că...
- Predau. - Da.
Da. La ce universitatea? Nu pot să...
- La generală. - Am înţeles.
A fost un mare om cândva.
Ce faci aici? Mergi în Ibiza?
Să părăsesc lumea şi raţionalitatea pentru un lucru pitoresc?
Nu, îl las pe el.
Nathan Ellis, mă gândesc.
Dragonul!
Te-ai ascuns până acum.
Rar dispare o minte sclipitoare ca a ta de pe radar.
E al meu.
Adică eu îl învăţ.
Nu zău.
Hai să te prezentăm atunci.
Un mic adio şi apoi hai să plecăm.
Nathan, dragule.
- Ai telefonul la tine? - Da.
Nu uita să mă suni când aterizezi.
- Bine. Pa. - Pa.
Scuze.
E timpul să-ţi întâlneşti colegii, Nathan.
Haide.
Ai grijă unde calci, se joacă un meci de şah.
Ce faci?
Adică?
Adică, care-i numele tău?
- Nathan. - Sunt Isaac.
Cred că asta-i prima ta tabără de matematicieni. O să fii bine.
Cel mai bine e să te integrezi.
Haide. Ia un loc.
Îţi vine să crezi de echipa chineză?
Au câştigat şase medalii de aur anul trecut.
Da, dar există probabilitatea ca asta să se schimbe,
dacă am voie să vorbesc despre probabilităţi.
Şi tehnic am voie.
Desigur, cea mai mare probabilitate a tuturor timpurilor
apare în Star Trek şi...
cred că dacă regizorii unui serial popular american
pot scăpa cu acest lucru, atunci şi noi putem.
Nu-ţi face griji, mereu e aşa.
Toată lumea, el e Nathan.
- Salut, Nathan. - Salut, Nathan.
- Eu sunt Pav. - Paf?
P-A-V, Pav.
Pav e din India. Pav.
De fapt sunt din Chipping Norton.
Da, dar mă refeream la origine, nu la locul tău de naştere,
înainte să deschidem cutia Pandorei.
Doamne!
Centurile, vă rog. Puneţi-vă centurile.
Bun, nu staţi pe scaunul din faţă pentru că-i al meu.
Suntem gata, şoferule.
Sunteţi cele mai geniale minţi din această ţară.
În lumea cotidiană puteţi fi consideraţi tocilari sau orice altă jignire alocată.
Dar aici, sunteţi cei mai inteligenţi.
Presupunând că sunteţi capabili să ştiţi aritmetică,
vă daţi seama că doar 6 merg mai departe şi voi sunteţi în total 16.
Spunând acest lucru vreau să vă motivez să daţi ce aveţi mai bun.
Ne vom antrena cu patru echipe naţionale în Taiwan.
Şi după nişte negocieri diplomate delicate, pot confirma că şi China va fi prezentă.
Desigur, ar trebui să fim prietenoşi pentru că în Cambridge se ţine competiţia.
Dar asta nu înseamnă că nu putem fi nemiloşi.
Vreau să fiţi acolo sus, împreună cu chinezii.
Şi nu accept ca cei ce merg mai departe să nu câştige o medalie de aur.
Gândiţi-vă aşa. Totul constă în victorie.
Cu toate că asta nu înseamnă că nu poate fi distractiv.
55, 89, 144, 233, 377, 610.
987, 1.597, 2.584.
Şi mie îmi place şirul lui Fibonacci.
Inestimabil pentru compoziţiile muzicale.
Eşti nou în aşa ceva.
Cum merge până acum?
Eşti genul ăla timid.
O schimbare plăcută, să fiu sinceră.
Majoritatea acestor ciudaţi vor să arate câtă matematică ştiu ei.
- Poftim? - Nimic.
Doar că de obicei eu sunt cel ciudat.
Cu toţii par buni la matematică.
Da.
Aici nu eşti nici ciudat nici cel mai bun matematician, din păcate.
Eşti de abia mediu.
După olimpiadă, trebuie să mă axez pe
fizica teoretică modernă dacă vreau să descriu teoria spaţiului infinit
pentru cele patru forţe fundamentale ale naturii.
Eşti cumva o forţă fundamentală a naturii, Luke?
Nu.
Dar eşti incredibil de înzestrat.
Da. Înzestrat dar nu arogant, Isaac.
Am ajuns. Tabăra de matematică, Taipei.
Casa voastră pentru două săptămâni.
Toată lumea afară.
Să nu vă uitaţi umbrelele.
Se apropie un taifun.
- Bună. - Bună. Bun venit în Taiwan.
- Încântat. - Sunt Richard.
Numele meu e Jason.
Încântat, Jaigen.
- Jason. - Jason. Îmi pare rău.
Jason. Accentul a fost de vină. Încântat.
Veniţi, luaţi-vă bagajele.
Poate cineva să ajute omul, vă rog?
Nu sunteţi la castel. Mulţumesc.
Vine taifunul.
Aveţi grijă.
Taiwanezii.
Sunt mai slabi ca noi momentan, dar sunt gazda, aşa că fiţi prietenoşi.
Asta-i adevărata competiţie. Chinezii.
Verificaţi tabla.
Se joacă cumva cu Conjectura lui Goldbach?
Poate că aşa se distrează ei.
Îmi place să rezolv teoreme nerezolvate în timpul meu liber.
Nimeni nu a demonstrat că-i nerezolvată.
Bun, haideţi. Nu vor muşca.
Inamicul!
Predaţi-vă sau muriţi!
Deng Laoshi.
Dragul Richard, bun venit.
- O onoare să vă avem aici. - Mulţumim.
- Ni hao. - Ni hao.
Salut, elevilor.
Sper că sunteţi gata de puţină matematică.
Fiţi atenţi, echipa Angliei.
Eu şi Den Laoshi am decis să vă facem perechi cu un elev chinez
şi voi ar trebui să profitaţi de această oportunitate,
sau cel mai important, ar trebui să vă spionaţi inamicul
şi aduceţi la lumină secretele lor.
Foarte amuzant, Richard.
- Luke Shelton. - Zhang Zhi.
- Bună. Numele meu e Zhang Zhi. - Luke.
- Nathan Ellis. - Zhang Mei.
Încântată. Numele meu e Zhang Mei.
Pavinder Kamdar.
El e Shao Tong.
- Încântat. - Ni hao.
Şi îl cunoşti pe unchiul meu.
Nathan. Eşti norocos să înveţi de la nepoata mea.
Avem mari aşteptări de la ea.
Desigur că şi de la tine.
Aşteptări de peste tot, aş spune.
Zhang Mei.
Da, desigur, cu toate că-i cea mai rapidă ţară la pregătit mâncare
unele lucruri nu par să fi avansat.
- Ai grijă. - Ia te uită.
- Mulţumesc. Zhia... Xie xie. - Xie xie.
- Pui asta acolo? - Pui carnea crudă acolo.
În sosul de alune?
- Nu. - Bun, voi face eu asta.
Nu le foloseşti aşa.
Le ţii de capăt şi le strângi ca nişte cleşti.
Da, aşa.
Nathan, ce punctaj ai avut la lucrarea OIM?
Zhang Mei a luat punctaj maxim la primele 3 întrebări.
Cu toate că stă prost cu combinările.
Nu-s chiar atât de bun.
Nu, dar vei fi curând.
Nathan, eşti bine?
- Mi-e cald. - Poţi vorbi chineză?
Învăţ dintr-o carte.
Chineza mea nu-i la fel de bună ca şi engleza ta.
Majoritatea din tabăra vorbesc engleză.
La asta se aşteaptă de la noi.
- Vorbeşti foarte bine. - Mulţumesc.
Şi tu.
Chineză, adică.
Nu spui multe nici în engleză.
Camera asta pare simetrică faţă de geam.
Nu ştiu cum eşti tu, dar nu-mi place să dorm atât de aproape de cineva.
Am să iau patul ăsta.
Merg la baie.
Jegos micuţ. Haide.
E incredibil dezgustător.
Lăbarule.
Da?
- Da. Cine-i? - E...
Nathan? Tu eşti?
Ce faci? Cum merge acolo?
Totul e diferit şi toţi sunt mai isteţi decât mine.
Nathan, e prima ta ieşire şi...
Şi primele nopţi sunt cele mai nasoale.
E doar pentru două săptămâni.
Adică 14 zile. Şi ce-i numărul 14?
- Un număr întreg pozitiv. - Număr întreg pozitiv.
Atunci gândeşte pozitiv.
- Ridicat la putere este? - 196.
- Şi dacă-l împarţi în factori primi? - Doi la pătrat ori şapte la pătrat.
Vezi?
Echipă puternică anul ăsta?
Îmi testezi echipa, Richard?
Ar trebui să te relaxezi mai mult, n-o lua atât de serios.
E în regulă pentru tine, poţi să-i alegi pe cei mai buni din lume.
Dar s-o bagi pe nepoata ta în echipă, Deng?
Pe bune?
Vei vedea.
Luke, nu-mi pasă.
Civilizaţia a folosit 10, nu 12 numere să numere mileniul.
Da, pentru motive primitive şi pentru că avem 10 degete la mâini.
Argumentul meu e că folosim 12
pentru că-i un sistem superior infinit şi mult mai logic.
12 luni durează ca Pământul să înconjoare Soarele,
sunt 12 ore noaptea şi 12 ore ziua
şi pentru fiecare oră sunt câte 12 incremente de 5 minute.
Tu ce crezi, Nathan?
Eşti un membru al societăţii cu zece numere?
Nu ştiu. Îmi pare rău.
Oamenii să se impună opinii mele e o chestie, dar să nu ai opinie?
E ca şi cum nu ai fi aici.
Vârfurile unui gon de 72 de lături.
Vârfurile unui gon de 72 de lături
sunt colorate toate roşii, verzi şi albastre, în cantitate egală.
Arătaţi că putem alege mereu 4 roşii, 4 verzi şi 4 vârfuri albastre
în aşa fel încât fiecare set monocromatic să formeze un patrulater congruent.
Da, desigur, întreaga întrebare poate fi trivializată de teoria Ramsey.
Nu, îmi pare rău, Luke. Au fost alte mâini ridicate înaintea ta.
Deja am răspuns la întrebare.
Pe bune? Aşa crezi?
E cineva convins de răspunsul lui Luke?
E ciudat c-ai întrebat dacă-i "cineva convins"
în loc de "e cineva care nu-i convins."
- Nu-s convins. - Nu-s convins.
Nathan, poţi să participi şi tu, te rog?
Nu eşti în vacanţă aici.
Ai vreo teorie?
Ce dezamăgire.
Ben?
Inegalitatea Murhead şi inegalitatea Schur?
Sunt chestii interesante, Nathan, dar te complici prea mult.
Lucrurile par să fie mult mai uşoare.
Dl Humphreys nu ţi-a spus asta?
Îţi amintesc că nu s-a putut ridica aşteptărilor.
Datorită înrăutăţirii bolii sale.
Bolii sale?
Încă foloseşte acea scuză?
Stephen Hawking s-a descurcat şi-a fost mai rău ca el.
Nu, din păcate nu corpul l-a dezamăgit, ci caracterul lui.
Era foarte obraznic.
- E destul de puternic pentru tine? - Da.
- Fără zahăr? - Fără zahăr pentru mine.
- Cum eşti? - Niciodată n-am fost mai bine.
La fel ca amitriptilina, ţi s-a prescris şi glucocorticosteorizi.
Nu cred c-ai rămas fără ele deja.
Nu, nu am avut cum. Cineva mi-a spart maşina.
Din păcate.
- Ai menţionat poliţiei? - Nu am pentru ce.
Au luat doar pastilele şi câteva CD-uri.
Bee Gees, hiturile lor. Pentru asta am fost cel mai supărat
pentru că-i ador pe acei nemernici.
Să fim clari, nu sunt antidepresive, dle Humphreys.
Foarte bine, pentru că nu-s deprimat.
Poate ai vrea să te răzgândeşti şi să mergi la acele întâlniri de grup?
Să stau într-un cerc şi să ascult porcăriile tuturor?
- Împărtăşind te-ar putea ajuta. - Să-mi spun problemele?
Să le spun cum umblu ca un handicapat,
cum am început să pierd controlul vezicii şi nu va dura mult
până n-o să-mi pierd controlul fundului şi voi începe să fac pe mine.
Aşa că aveţi grijă, pot să încep în orice secundă.
Şi cel mai important, sunt impotent.
Aşa ceva ar trebui să spun la întâlnire?
Da. Poate.
Nu, ceea ce vreau ca tu, Martin, e să nu cedezi.
Ar trebui să răspund, e traficantul meu.
- Da? - Bună, Martin.
Sunt Julie.
Da. Julie Ellis.
- Mersi c-ai venit. E... - E în regulă.
- Da. - Sigur eşti gata pentru asta?
Absolut.
Bun. Să începem cu începutul.
E în regulă. Nu-i nimic. Poate fi dificil la început.
Dar când o să te prinzi, o să fie în regulă.
A mai sunat?
- Nathan? Nu. - Da.
Nu s-a referit la nimic sunându-mă pe mine.
Doar că nu gândeşte uneori.
Din contră, gândeşte foarte mult. Doar matematică.
Şi e bine.
Crede că sunt puţin idioată pentru că n-am fost bună la matematică.
Cu restul mă descurc, dar cu matematica...
De asta vreau să învăţ, să pot vorbi cu el.
- Nu am nicio noimă. Taci Julie. - Nu, ai perfectă dreptate.
- Nu chiar. - Ba da.
Chestia cu matematica, la fel ca şi cu orice materie,
dacă ai un profesor inspiraţional, atunci va fi uşor.
Şi aici intervin eu.
Dl Inspiraţional.
Bun.
Să începem cu ceva...
- Da. Pitagora. - Bine.
- Poţi spune acel cuvânt? - Ipotenuză.
Sănătate.
Eşti bine? Te-ai răcit?
- Cine-i următorul? - Rândul tău, Luke.
Haide, Luke.
Mulţumesc, dar nu-i văd ideea.
Vorbiţi doar prostii să vă daţi mari.
Vorbim pentru că-i amuzant, Luke.
- N-ai simţul umorului? - Doar ignoraţi-l.
Tot timpul e prost dispus, aşa că nu-l lăsaţi să vă indispună şi pe voi.
- Sunt aici să învăţ matematică. - Eşti un patrulater ordinar.
Rândul tău, Ben.
Scuze.
Nu, e în regulă.
Îmi antrenam degetele.
Haide, râde.
Nu? Bine.
Cânţi?
- Nu. - Haide.
Deci...
Sunetele frumoase sunt ca raţiile frecvenţelor.
Cu cât mai simplă raţia, ca şi C şi acest C, are raţia de 1 la 2.
Frumos.
Armoniile complexe, ca asta...
Urâtă.
- Vrei să încerci? - Da.
E bine?
Da, a fost...
- N-ai mai cântat niciodată? - Nu.
Toată muzica-i matematică.
Haide, te voi învăţa următoarea parte.
- E în regulă? - Doamne, da.
- Vrei să-ţi mai torn? - Te rog.
E bine să te relaxezi. A trecut ceva timp.
- Poftim. - Mulţumesc.
E bine că găseşti matematica relaxantă.
Cred c-a fost dificil pentru tine, fiind doar tu şi Nathan.
Fără...
- Michael. - Michael.
- Scuze. Ratatule. - E în regulă.
- Nu-s Michael. - Ştiu.
Dar eşti...
Eşti la fel. Trebuie să fie...
Nu eşti cu nimeni.
- Nu. Nu. - Sau eşti?
Pasiunea mea e munca.
Scuze.
- Eşti bine? - Da.
Câteodată mă întreb dacă Nathan va găsi pe cineva.
Nathan nu se compară cu mine.
Nu ar trebui să-ţi faci griji pentru Nathan.
- Nu-mi fac. - N-ar trebui.
- Merg până la baie. - Bine.
Am chipsuri.
- Scuze. - E în regulă.
- Scuze, eşti puţin ţeapăn? - Nu, ce?
Adică, spatele.
- Rahat. Îmi pare rău. Te-am rănit? - E în regulă.
Nu. E în regulă.
- Eşti bine? - Scuze pentru asta.
- E în regulă. - Eu...
Vreau să spun că...
- Nu trebuie. - Pentru mine... Ba da, trebuie.
Doar până aici pot merge în această situaţie.
Şi nu vreau să te dezamăgesc.
N-ai putea. Nu pot... scuze.
Da, înţeleg.
Te superi dacă ne ridicăm? Cred că m-am pus pe-un cub.
Cred că-i amuzant ca mâncare ta favorită să fie cea chinezească.
Mereu îţi place să faci totul ca la carte?
Pentru că eu schimb lucrurile mele favorite câteodată.
Nu-mi place schimbarea.
- Totuşi, îmi place aici. - Da?
Abordarea chinezilor faţă de matematică.
Da? Uite.
Se numeşte "Cele 9 Capitole ale Artei Matematice."
A durat mai mult de 1.000 de ani să fie scrisă.
În China, matematica nu-i doar numere.
E ca o artă.
Poftim.
Sunt 8 creveţi. Trebuie să fie un număr prim.
20 de cărţi aleatorii sunt puse în linie cu faţa în jos.
O mişcare constă în mutarea cărţi cu faţa în sus
şi mutând cartea imediat la dreapta.
Aşa că indiferent de ce carte alegi, secvenţa mişcării trebuie să se termine.
Nathan, ascunzându-te în spate nu te va ajuta.
Vrei să vii aici să ne arăţi?
Haide, Nathan.
Nu trebuie să vedem cărţile ca nişte cărţi, ci ca nişte numere.
Putem să le numim Cărţi cu Faţa în Jos...
Unu.
Cărţi cu Faţa în Sus... Zero.
Şi iniţial ar fi o secvenţă ca şi cum toate cărţile ar fi cu faţa în jos.
Dar după un timp ar arăta ceva de genul.
Şi după cum puteţi vedea, este un număr binar.
Şi o mişcare constă în mutarea unei cărţi cu faţa din jos în sus
şi cartea imediat va merge în dreapta,
ceea ce înseamnă că un 1 urmat de 1 se va transforma într-un 0 urmat de-un 0.
Aşa ar arăta. Dar un 1 urmat de-un 0
s-ar putea schimba într-un 0 urmat de-un 1.
În orice caz, putem vedea că numărul binar scade.
Şi asta înseamnă?
Înseamnă că secvenţa trebuie să se termine.
Pentru că?
Pentru că nu poţi lua dintr-un număr pozitiv
- fără să-l transformi într-un negativ. - Nu, nu poţi.
Cu siguranţă nu poţi. Bună treabă.
Toată lumea. Bună treabă.
Numele meu este Martin Humphreys şi sunt un alcoolic.
Nu, nu chiar. Sunt puţin.
Am SM (scleroză multiplă), de asta-s aici.
Nu, pe bune, mulţumesc tuturor care a spus câte ceva.
Pentru că sunt lucruri cu care pot să mă identific
şi pe care le recunosc cu siguranţă.
E o persoană pe care o plac, dar ştiu cât de rău o să fie
şi e foarte dificil să-mi imaginez orice viitor roz
sau pe cineva care ar vrea să facă parte din acel viitor.
Îmi pare rău.
Pentru că voi...
E ridicol.
Pentru că în câţiva ani nici n-am să pot s-o ţin de mâini sau s-o îmbrăţişez.
Şi...
Asta mă sperie cu adevărat.
Ar trebui să cerem celorlalţi să sugereze o serie de identităţi trigonometrice
ca să simplificăm expresiile, care ar putea include, conversiune,
sau posibilă conversiune, versiune, cosecant şi aşa mai departe.
Luke, încercăm să ne gândim la întrebări amuzante,
nu încercăm să demonstrăm câte identităţi trigonometrice ştim.
Atunci chiar nu văd ideea. Concurăm unul cu altul.
Nu putem pretinde că suntem toţi prieteni, Isaac,
dar sunt aici să intru în echipă.
Scuze, dar când am încercat să fiu prietenul tău, Luke?
Nathan, asta-i o democraţie, aşa că tu trebuie să votezi.
Da. Democraţie în adevăratul sens al cuvântului. Las-o baltă.
- Ne vom face întrebările... - O să te bosumfli?
Săracul Luke.
Scuze.
- Am mai întâlnit oameni ca el. - Cu siguranţă autist.
Pare să fi ales toate obiceiurile proaste şi niciunul bun.
- Ce obiceiuri proaste? - Obsesivitatea.
- Competenţa socială. - Chestiile de genul.
E vorba despre adaptabilitate, Nathan.
Câteodată trebuie să ne schimbăm ca să ne putem integra.
Tu ai împins cuşca.
- N-am împins-o! - Ba da! Polly!
Polly, trezeşte-te!
Polly!
Ăla-i un papagal mort.
Îmi place brânza urât mirositoare tofu.
Urât mirositoare?
E groaznică.
Miroase urât dar e foarte bună.
Uite.
Obişnuiam să mă joc şi eu când eram mai mică.
Ceva dulce.
- E lipicioasă. - S-a blocat în dinţii mei.
Ai o faţă amuzantă.
Nu-ţi place? Am s-o mănânc eu. Şi tu poţi lua ce am eu.
Ar trebui să plecăm.
Nu eşti îngrijorată pentru examen?
E bine să faci o pauză. Să-ţi eliberezi mintea.
Nu-ţi face griji. Amândoi vom trece aceste examen. OIM.
Şi îţi voi vedea familia când voi veni să stau cu tine.
Schimbare culturală.
Uită-te.
Arăţi ca o ţestoasă.
În carapacea ta.
Haide.
În China, oamenii ca mine sunt agresaţi?
"Agresaţi?"
Când oamenii te tratează urât pentru că eşti mai inteligent.
De ce-ar face asta?
Aş vrea ca Anglia să fie ca şi China.
Aş crea ca în China să fie ca aici.
În China trebuie să reuşim pentru familie.
Mai ales pentru unchiul Deng.
Unii spun că sunt aici doar datorită lui.
Nu-i adevărat. Eşti foarte isteaţă.
Mulţumesc.
Şi tu eşti foarte drăguţ.
Băiat crevete. Băiat ţestoasă.
Să vă aşezaţi alternativ.
Un englez, un chinez.
Aşezare alternativă. Un englez, un chinez.
Se aplică condiţiile OIM.
Cardul alb dacă aveţi nevoie de nişte hârtie.
Cel albastru pentru apă.
Cel verde dacă vreţi să mergeţi la toaletă.
Cel galben să puneţi o întrebare însă doar în prima jumătate de oră.
Şi cel roşu, dacă aţi lăsat pornită butelia şi trebuie să plecaţi de urgenţă.
Primii 6 cu cel mai mare punctaj vor fi în echipa Angliei, fără doar şi poate.
Puteţi începe.
Fiecare punct este colorat fie roşu, galben sau verde.
Arătaţi că există mereu un A, B, C,
unde atât A, B şi C...
A plus B, A plus C...
A plus B, A plus C, B plus C şi A plus B plus C sunt de aceeaşi culoare.
Bun! Să-i vedem pe cei 6 norocoşi.
Am să pun punctajele pe tabel într-un moment.
Primii 5 studenţi care au un loc garantat la OMI în Cambridge din acest an, sunt.
Isaac. Lee Jing. Rebecca. Pav şi Ben.
Ultimul loc este între Nathan şi Luke.
Scorul este dezamăgitor, dar unul din voi va merge la Cambridge.
La o diferenţă foarte mică, ultimul loc este atribuit lui...
Nathan.
Cei 6 vor găzdui echipa Chinei şi ne vedem în Cambridge săptămâna viitoare.
Onoraţi soldaţi.
O ultimă cină taiwaneză!
Cum spune vechiul proverb, "Încet, încet, prinzi crevetele."
Puneţi momeala în cârlig şi puneţi cârligul în apă.
Nu-ţi face griji, Nathan. De abia am intrat şi eu în echipă.
Ar trebui să sărbătorim.
Bine.
E atât de ciudat.
Măcar nu trebuie să-l mai vedem vreodată.
Ce nemernic.
Ce fac acum?
Bravo!
Îmi pare rău.
- Cum merge treaba? - Bine.
- Aceşti doi sunt fragezi? - Nu încă.
Nu încă. Am totul sub control, mulţumesc foarte mult.
Bine, tu eşti expertul.
Cred că aceştia... Poţi să-mi dai o farfurie?
Miroase bine.
Ai văzut aşa ceva? Ăsta-i un crevete mort.
Acest crevete a murit.
Când l-am adus aici acum jumătate de oră, m-ai asigurat că
lipsa mişcării se datorează faptului că-i obosit.
Dumnezeule.
Spune, "nu, nu, se odihneşte."
- Ce? - Spune, "nu, nu, se odihneşte."
Nu, nu, se odihneşte.
Bine. Dacă se odihneşte, am să-l trezesc.
Crevete, trezeşte-te!
Acest crevete nu s-ar trezi nici de-aş băga 4.000 de volţi în el.
E complet mort. A încetat să mai existe.
A expirat şi acum merge să-şi întâlnească creatorul.
E un fost crevete!
Pe bune, Luke, ce eşti?
Dar tu, Isaac?
"Totul este atât de uşor şi eu am totul."
"Şi am să mă asigur că tu nu o să fii fericit deloc."
Nu-şi mişcă penele. E moartă.
Nu, nu. Se odihneşte.
Dacă se odihneşte, am s-o trezesc.
Polly! Am un peşte drăguţ pentru tine când te trezeşti, Polly!
- Uite, s-a mişcat. - Nu, nu s-a mişcat.
Nathan.
Nathan... e în regulă.
Am mai făcut asta.
Doar că m-a luat valul acum.
Cum ţi-au explicat părinţii?
Când au aflat?
Cred c-ai fost diagnosticat.
Ai meu au spus că sunt unic.
"Nimeni nu vrea să fie obişnuit, " au spus.
E bine să fii ciudat atâta timp cât eşti înzestrat.
Dar dacă nu eşti înzestrat, atunci...
Rămâi doar cu ciudăţenia.
Nu-i aşa?
Eşti înzestrat, Luke.
Nici măcar nu-mi place.
Matematica.
Ce prostie.
Care-i ideea?
Bun, să mergem.
Trăsura vă aşteaptă.
Nathan, pot să vorbesc ceva cu tine?
Când vorbesc cu oamenii de natură diferită decât matematica,
se zbat mereu cu noţiunea că matematică poate fi frumoasă.
Dar dacă frumuseţea e adevărul şi adevărul e frumuseţea,
atunci cu siguranţă, matematica e cel mai frumos lucru.
Nu?
E o frumuseţe rară în munca ta, Nathan.
Dar eşti imprevizibil şi contradictoriu. Mă îngrijorează acest lucru.
Trebuie să te concentrezi dacă vrei să câştigi o medalie.
Şi nu fi distras de oaspetele tău chinez.
Cai hang!
- Curcubeu. - Da, curcubeu, cai hang.
- Cai hang. - Da.
- Cai hang. - Cai hang.
Atât de frumos.
Bun venit acasă. Bună dragule.
- Dragule... - Bun venit.
Bună, dragă.
- Cum îţi pronunţi numele? - Zhang Mei.
- Zhang Mei. Julie. Încântată. - Asemenea.
Am pus un mic... Aşteaptă, acum se întoarce.
Cambridge, venim!
De ce mi-aţi umblat cu trenul?
Nathan...
Scuze.
- Bun venit în Anglia. - Mulţumesc.
Nathan.
Nathan, îmi pare rău. Îmi pare rău pentru tren.
Deci ea e Zhang Mei.
Cum e?
E isteaţă.
Şi e drăguţă.
Mi se pare că-ţi place.
Normal că-mi place de ea.
Ţie îţi plac anumite lucruri.
Lucruri ca şi... îngheţata. Sau...
Matematica.
Nu-mi place nimic mai mult decât matematica.
Nathan, dragule, aş vrea să mă fi sunat.
Să mă anunţi că eşti bine.
De ce?
Pentru că te plac...
mai mult decât îngheţata.
Am spus că poate să stea în camera mea.
Foarte frumos din partea ta.
- Ăsta-i lucrul corect, nu? - Da.
Atunci umflu salteaua pentru tine.
Da. Dar poţi s-o pui în camera mea?
Zhang Mei e acolo.
Poate o să învăţăm.
Acel bărbat, nu-i tatăl tău?
Nu, e profesorul meu. Tatăl meu a murit.
Îmi pare rău, Nathan.
Nu-i vina ta.
Adică îmi pare rău pentru tine.
Cred că-i foarte greu să pierzi pe cineva pe care iubeşti atât de mult.
Crezi că va funcţiona?
100%? Aşa sper.
Am reuşit! Chiar funcţionează.
Observatorilor, e timpul să ne pregătim.
Pălării panama, Richard? Pe bune?
Da, a fost o decizie comună.
Am discutat cu mine însumi şi-am decis c-ar fi o idee bună.
Sigur nu eşti prea bătrân pentru aşa ceva?
Cred că-mi cade bine puţină observaţie.
Am fost profesorul lui Nathan timp de 7 ani, vreau să reuşească.
E un copil foarte sensibil.
Da, cred că copii sunt ca animalele.
Te ataşezi de ei după o vreme.
Dumnezeule! Aici stai?
Ai telefonul cu tine şi ştii că mă poţi suna oricând.
Am să mă gândesc la tine.
Bun. Pa.
- Pa. - Pa.
Pa, dragule.
- Ce faci? - Te luăm de mână.
Haide!
Ai dat drumul!
Isaac Newton. G.H. Hardy. Ramanuhan. Bertrand Russell.
Cu toţii ai început călătoriile matematice aici.
Această universitate a adunat 32 de premii Nobel
şi nu mai puţin de 4 Medalii Fields.
Cu toate că Russell a luat-o razna mai târziu.
Dar acesta este cel mai prestigios loc
de pe planetă, unde să studiezi matematica. Şi voi sunteţi aici.
Pentru că ei sunt trecutul şi voi sunteţi viitorul.
Aşa că nu mă dezamăgiţi.
Doamnelor şi domnilor,
aş vrea să urez bun venit, vouă! Cea de-a 59-a ediţie internaţională.
Olimpiada de Matematică din Cambridge.
Bun venit Australiei.
Un bun venit celor din Bangladesh.
Canada.
Republica Chineză.
Şi un rând de aplauze pentru Anglia.
- Nathan? - Da?
Nu pot să dorm.
Poţi să stai aici dacă vrei. Ca la mine acasă.
Ce citeşti?
"Zece Ani de provocări Matematice", anul 1997 a 6-a ediţie.
Îmi pare rău.
- E în regulă? - Da.
Eşti bine?
Mă bucur că sunt aici cu tine.
Şi eu.
Voi doi aveţi o relaţie?
N-am făcut nimic neadecvat.
Asta crezi? Eşti o ruşine pentru familia noastră.
Sunt aici pentru competiţie. Ce are de-a face cu familia?
Nu te străduieşti destul.
Destul? Unchiule, tot ce fac e să învăţ.
Ce mai vrei de la mine? Am demonstrat tot ce pot.
Nu-i destul. N-ai făcut destul.
Ce-ai demonstrat? Ce poţi cu băieţii? Sau cu matematica?
Eşti aici să flirtezi sau să concurezi?
Avem rezervări în echipă, ştii asta. Copilo, chiar m-ai dezamăgit.
Dacă nu-s destul de bună şi sunt aici doar că-s nepoata ta, atunci pot pleca.
Să nu îndrăzneşti.
Nu poţi pleca.
Îmi pare rău.
Nu pot fi aici dacă oamenii cred că nu merit acest lucru.
De ce nu rămâi până după competiţie?
Nu, Nathan!
Nathan...
Doar pentru că...
Doar pentru că plec, nu...
Nu înseamnă că eu...
Nu te plac.
Scuză-mă.
Nathan?
Ai avut probleme? Legate de Zhang Mei?
Cred c-am menţionat ceva cuiva din greşeală.
N-am vrut să rănesc pe nimeni. Doar că...
Oricum...
Îmi pare rău.
Nathan.
Ştiu c-ai spus să nu te deranjez, dar eu...
Am vrut să susţin echipa Nathan.
Hai, Nathan!
Oricum, am să te aştept afară.
Mult noroc, dragule.
Nu există noroc aici.
Nu.
Nathan.
Am să umblu pe aici şi-am să-ţi dau nişte răspunsuri, da?
Dar aş trişa.
Ştii c-am glumit.
O să te descurci.
Patru ore şi 30 de minute. Puteţi începe.
4 trenuri n la pătrat sunt aranjate în pătrate de 2 x 2
şi fiecare e pictat cu una din cele 4 culori.
Fiecare pătrat are fiecare din cele 4 culori.
Fiecare pătrat...
Fiecare pătrat are fiecare din cele 4 culori.
Demonstraţi că trenurile...
Demonstraţi că trenurile nou venite în acele pătrate,
sunt pictate cu diferite culori.
Cred că-i greu să pierzi pe cineva pe care iubeşti atât de mult.
Ce s-a întâmplat?
Nathan?
Nathan!
Deschide uşa. Martin, deschide uşa!
Deschide uşa, Martin! Martin!
Nathan?
Nathan!
- Unde merge? - Nu ştiu.
Cred c-a vrut să fugă, Julie. Puteam s-o văd în ochii lui.
Şi îmi pare rău. N-am vrut să-l opresc.
E în regulă.
Nathan?
Zhang Mei a spus că mă place.
Bun.
E un...
E un lucru bun, nu-i aşa?
Şi tu crezi că ai aceleaşi sentimente pentru ea?
Nu ştiu.
Am încercat să-mi dau seama. Dar...
Am găsit o formulă. Doar că n-o înţeleg.
Din câte ştiu eu, Nathan, nimeni n-a reuşit.
Ştiu că atunci când sunt în jurul ei, creierul îmi funcţionează diferit.
Şi corpul meu se simte ciudat şi nu ştiu ce înseamnă sau ce contează.
De ce contează?
Contează pentru că...
Când cineva te iubeşte, înseamnă că văd ceva în tine...
Care cred că valorează ceva. E un fel de...
Îţi adăugă valoare.
Dar poate fi greu...
Când iubeşti pe cineva şi ei...
Nu-ţi arată niciun semn că te iubesc înapoi, apoi e...
E ceva inegal. Sau...
Când iubeşti pe cineva...
Şi acel cineva îţi este luat.
Atunci simţi că valoarea pe care ai avut-o a scăzut.
Are vreo logică?
De ce-a trebuit să plece?
Nu ştiu.
- N-are niciun sens. - Ştiu.
Nu va avea niciodată. A fost un accident.
Lucrurile aveau logică când eram cu el.
Dar de ce? De ce...
Ce făcea el ce eu nu fac?
Cum de făcea ca totul să aibă logică pentru tine?
Nathan?
Nu ştiu, mă făcea să râd şi...
Îşi băga cartofi prăjiţi în nas.
Ce?
Îşi băga cartofi prăjiţi în nas?
Bine, atunci îmi bag şi eu.
Acum vorbeşti cu mine?
Nathan?
Nathan.
Nathan, e în regulă.
Doare.
Ştiu, dragule. Şi pe mine mă doare.
Vino aici.
E în regulă.
Unde-i Zhang Mei acum?
A plecat la staţie.
- Vrei să mergem s-o luăm? - Da.
Bun, atunci hai să mergem.
Ce?
Nimic.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta