Za Martu
Mislim kako smo svi tu, odavno se ovome radujem.
Trebao si biti na sastanku odbora. Ti si i povjerenik i mecena.
Zašto su ovamo došli? - Zapravo i ne znam.
Pretpostavljam kako nam imaju nešto reći, no ne zna što. - Očito im treba još novca.
Tako, odosmo. Vidimo se kasnije.
Tko je ona? Nije žena nekog od farmera, zar ne?
Ne. Ne bih rekao.
Stvarno ti je drago tako jahati?
Sjedenje po strani puno je gracioznije.
I daleko opasnije.
Mama je točno rekla? Odbjegao si sa sastanka bolničkog odbora?
Samo mrvicu.
Mogu li vam kako pomoći? - Ne, hvala vam.
Dakle, vjerujem kako ste u očekivanju da krene.
Krene, a što? - Promatranje lova.
Budete li išli s ostalima, pokazat će vam gdje će preskakivati potok.
Tako. Hvala lijepo.
Smijem li polizati zdjelu? - Da!
Oboje možete oblizati zdjelu.
Uživao sam. - Ovo je vaše prvo okupljanje?
Nema se čega baš loviti u Bayswateru.
Andy, pođi tamo i provjeri je li se sve pokupilo.
Mislim da jeste, gđo Hughes. - Ne boli ako se provjeri.
Fin mladić. - Jeste.
I mislim kako ću ga upraviti da sve obavi na pravi način.
Bolje ga pustiti neka sam iznađe pravi put, g. Barrow.
Mogu điha-điha?
Ma dobro hajde, ali ne dugo.
I ja hoću u lov. - "Ukrcavanje".
I odlazimo! - Brže! Brže!
Sve ide bez problema? - Nadam se.
Teško je bez kuhinjskih pomoćnica.
Jeste li dogovorili dan? - Dan?
Ovaj, mislite za vjenčanje?
Ne, nismo još.
Ma, što vi tu gore radite?
Otpalo mi je dugme s manžete.
Namjeravala sam to popraviti prije nego budem prezauzeta.
Hoćemo li dolje? - Prije toga...
željela bih da mi kažete, što nije u redu.
Otkud vam ta pomisao?
Reći ćete kako sam glupa. - Pa, možda i jeste.
Moguće.
Gledajte... kad sam prihvatila g. Carsonov...
Niste to htjeli? - Ma, da, jesam.
On je vrlo, vrlo drag čovjek.
Pa gdje je onda problem?
Nisam u cijelosti sagledala...
sva sadržaje... braka.
U što ulazim.
Ne shvaćam. Kakvi sadržaji?
Vas se dvoje bolje poznajete no mnogi drugi parovi na svom početku.
Oh, Dragi, mislite na...?
Da.
To je točno to na što mislim.
Pa, nema u tome ništa strašno, u pogledu toga?
Tako kažu. Osobno ne znam, naravno.
Gđo Patmore, pogledajte me. Žena sam u kasnim srednjim godinama...
Ma, ne govorite 'kasnim'.
Nisam bila neizgledna kao djevojka, ako možete vjerovati. - Bez razmišljanja.
No danas? Nisam sigurna da mogu dopustiti da me vidi ovakvu kakva sam sad.
Možda bi mogli ostaviti ugašena svjetla.
Nije baš od velike pomoći, gđo Patmore.
Pa, zar se on neće isto osjećati?
Hoću reći, već godinama ga nitko nije vidio golog.
Izuzev doktora. - Dobar stav. Vrlo dobro rečeno.
Možda bi njemu bilo draže tu stvar ostaviti po strani.
Oprostite? Živjeti poput brata i sestre, to mislite?
U izuzetnoj ljubavi, brata i sestre.
A, to bi ste i željeli? - Ne znam, što želim.
Samo želim ne doživjeti neugodu i apsurd.
Zato još niste utvrdili datum?
Mišljenja sam kako moramo točno znati što radimo.
Ili nećete uraditi. - Da. Hvala vam, gđo Patmore.
Problem je, to nije vrst razgovora koji bih mogla s njim voditi...
Ma, ne sugerirate mi da mu ja to pokušam reći?
Oh, biste li?
Ma vrapca mu!
Svojevremeno sam bila u crkvenoj grupi za brakove...
No, mene bi to jako rasteretilo.
Anna? Zar se nešto dogodilo?
Ništa. Počela sam se mrznuti.
Bolje da se mrdnem.
Dobro si?
Naravno. Nema slomljeni kostiju, eto bar to.
Zahvaljujući ljubaznom g. Faircloughu. - Vrlo ste ljubazni. Drago mi je da ste tu.
Nikad ne bih htio propustiti lov, a pogotovo kad mi je na kućnom pragu.
Da vas otpratim kući, milostiva? - Ni govora.
Samo ako bi mi pomogli da uzjašim.
Nisam koristila nikakav 'ton'.
Samo vas podsjećam na rok.
Hvala. Doviđenja.
Problemi u mlinu?
Moj urednik, gospodin Skinner, iznova.
U čemu je problem? - Sve je problem.
Ne, zapravo i nije to istina. Mislim kako, je problem u meni.
Ne dopada mu se raditi za ženu. Samo to.
Ipak smatram kako si ti u pravu, što nisi prodala i stavila novce u džep.
Tako i ja mislim.
Andrew, molim vas zamolite gđu Hughes da organizira čaj...
nisam sigurna. Možete li ih prebrojati, na povratku? - Naravno, milostiva.
Gdje ste vi to naučili? - Na što mislite?
Pa, izgleda kao da ste odavno upoznati, dok mi to čujemo prvi put.
Što to znači?
Činjenica je, Jorkširska kraljevska okružna bolnica
želi preuzeti našu malu bolnicu...
što je nečuveno.
Ali, to nije tako jednostavno. - Kako ne?
Jer možda to bude od koristi za selo.
Oformimo li tu suradnju, naši bi pacijenti mogli dobiti pristup modernijoj opremi
i naprednijim tretmanima. - Naše bi donacije bile učinkovitije.
A, cijena donacija bi bila gubitak naše kontrole,
koja je alat u rukama bezlične zajednice u Yorku.
Što je bitnije? Zdravlje ili moć?
Ono bitno, to je imati nadzor nad očuvanja našeg zdravlja.
Dame, dame molio bih vas... - Milostiva Grantham je u pravu.
Naša neovisnost nije nešto što bi olako trebali napustiti bez razmišljanja.
Kako ste saznali za ovo? - Pisali su mi.
Tko je to uradio? Socijalna sam radnica u bolnici. Nitko mi nije pisao.
Otkako ste preuzeli taj položaj, govorite kao da upravljate bolnicom.
I upravljam! Ili, barem, znam u tančine kako se upravlja njom.
I mene je trebalo izvijestiti o predloženim promjenama. - Sad vam je rečeno.
Ako baš morate znati, od prijatelja, iz odbora u Yorku, mi je došla dojava.
Oni će, vrlo skoro, svima nama pisati.
Dakle, vi bi ste zaštitili svoju moć na uštrb pacijenata.
Ja želim zaštiti pacijente na uštrb moje moći.
I neka najbolji pobijedi.
Drago mi je što smo se složili oko ovoga.
Ne zanosimo se previše.
U redu sam.
Dobra večer.
Idem unutra.
Potpuno sam smožden.
Nemoj reći majci.
Pobrinut ćete se neka ga dobro istimare? Bio je izvrstan.
Da, milostiva.
Tko ste vi? - Rita Bevan.
Zar me ne poznajete, Lady Mary? Jer ja vas znam.
Ne. Ne poznajem vas.
Pretpostavljam kako ste zaboravili i Grand Hotel u Liverpoolu, milostiva?
I na noć koju ste proveli tamo s vikont Gillinghamom?
Bila sam sobarica. No vjerojatno smo mi ljudima poput vas nevidljivi.
To je sve besmislica. Nemate dokaza.
Ne budite glupi. Ne znate što ja imam.
Samo za početak, imam stranicu iz knjige gostiju.
Onda ste vi kradljivica. - Da, ja sam lopov,
a 1000 funti će mi držati usta zatvorenim.
To je smiješno.
Pa vidjet ćemo koliko je to smiješno.
Sad idem, no vratit ću se.
Ne mučite se. Niste prvi tko me pokušao ucjenjivati.
Pa drago mi je što znate kako to ide. I kao što sam rekla, vratit ću se.
Novčić, za tvoje misli. - Ne vrijede toliko.
Meni znače. - Ja sam iscrpljen. Dajte mi malo čaja.
Dozvoljavate toj djeci da vas iscrpe.
Hvala. Gđica Marigold mi je na leđima sve od ručka.
Koju sreću imaju ta djeca? - Kako to mislite?
Pa, tko je bila ona? Farmerova kći.
Dok nije upala u oko milostivoj Edith.
I, eto je, odrasta u krilu moćne obitelji
i živi u skladu s tim.
Sumnjam kako je time dobila išta veće garancije da će biti sretna.
Milostiva Mary, vratila se iz lova.
Znam kako ne odobravaš, no u Londonu je sad to uobičajeno.
Hoće li ti biti sve za sad, milostivi? - Da, hvala ti.
Zapravo... samo trenutak.
Ovo je tek dio većeg razgovora, no, doći će moment kad ćemo morati raspraviti
buduće zahtjeve za osobljem u Downtonu. - Već smo ih dosta smanjili, milostivi.
Ostali smo samo na dvojici pomoćnih slugu i dvije domaćice,
dok kuhinjsko osoblje one koji su otišli nismo nadomjestili. - Znam to...
i ne radi se o ničem drastičnom. Imanje dobro napreduje, zahvaljujući gospodi
Crawley i Bransonu, no pred njima ovako bih mogao ispasti malo nerazborit.
Zapravo, obje domaćice su već izviješćene.
Namjeravao sam vam reći.
Tako. Jesu li tužne? Nadam se, ne. - Ne, ne, ne.
Jedna se udaje, što se očekivalo,
dok je Madge našla posao u trgovini.
Gdje će joj biti bolje raditi nego ovdje?
Ona kaže, kako njen mladić želi da ona bude slobodna i u večernjim satima.
Moram vas zamoliti da se prisjetite, milorde,
kad sam prvi put došao, imali smo 6 slugu i 5 domaćica.
Sad smo spali na po dvoje i bez kuhinjskog osoblja.
A, i dalje moramo održavati ovu kuću, kako već treba.
Nisam tražio od vas da ih pokosite, ali, mislim,
više nitko nema pod-batlere?
Kad bih mogao zaustaviti nadolazeće promjene možda i bih...
ali ne mogu, Carson. Niti ti, nita ja n možemo usporiti vrijeme. - Nažalost.
Kontesa Dowager je došla, milorde.
Znači baš vas je sačekala? - Nije ni bitno, znala je da sam bila
s gospodinom Gillinghamom.
Zar ćete joj platiti? - Tisuću funta? Ne budi luda.
Platim li joj, opet će se vratiti.
Pa što ćete onda? - Ništa, dok ne budem morala.
Što bi to uopće zanimalo novine?
"Vlastelinova kći u ljubavnoj vezi s oženjenim vikontom"?
Tad nije bio oženjen. Nisam ni ja.
Ipak je i dalje dobra priča.
Kako god, a što je s tvojom pričom? Ima li što nova?
Vjerojatno ste još na tihoj vatri u suprotnom već bi mi rekla.
Oboje smo, recimo to tako. No za razliku od mene, on doslovno već izgara,
sve dok se ne odluče dižu li optužnice protiv nekog od nas dvoje.
Što narednik Willis kaže? - Ništa, a g. Willis je neljubazan.
Reći će nam kad bude gotovo.
Nikakvo čudo što si uzrujana. - Zašto to mislilte?
Djelovala si malo obješeno kad si ušla.
Nemojte mi zamjeriti. Onda, što ćemo učiniti s kosom?
Prilično ćete kasniti sa silaskom.
Nisam je mislila prati, no kad sam se vratila bila je puna blata.
Morat ćeš dati sve od sebe.
Vrlo ste tihi. - Puno toga mi je na pameti.
Izneseš li problem već je na pola riješen.
Ili poduplan.
Stigli ste.
Sišli su, gđo Patmore... izvijestit ću ih kad vi budete spremni.
Ne, sve je spremno. Ide hladno predjelo, tako je sve spremno.
Odlično.
Gosp. Carson, mogu li par riječi s vama? Večeras kad završite s poslom?
Mogu li znati o čemu? - Reći ću vam tad.
Nije ništa loše. Mada...
ne, tad ću vam reći.
Hm.
Sumnjam kako g. Molesley misli biti neljubazan prema gđici Marigold (Neveni).
Uvjerena sam u to da nije. - Ali, čini se, tebe je oneraspoložilo.
Misliš?
To je ironično.
Toliko djece potrebuje dom,
a toliko kuća trebaju djecu.
Moj Bože, što sam rekao?
Moja draga, što sam to rekao?
Nije tvoja krivnja.
Nego...
mislila sam kako sam trudna.
Da bi, jutros...
pa, eto, sad više nisam.
Trebala si mi reći.
Nisam ti htjela podgrijavati nadu.
Nisi znala da će se to dogoditi.
Ali, znaš, ipak jesam.
Jer se to već dogodilo i prije. Dva puta.
Ne mogu. Nisam sposobna.
Nema dokaza za to.
Ali ako ne možeš, ne možeš.
Bit ćemo u redu.
Iznevjerila sam te.
Ne postoji izjava koja je neistinitija od te.
Ti me nikada, ne bi mogla iznevjeriti.
Mimo ovog, imali smo toliko mnogo problema.
Nema dvoje ljudi na cijelom svijetu...
s toliko briga na sebi kao nas dvoje.
Onda, što je Tom imao za reći?
Pronašao je stan s vrtom, a Sybbie je sretna u svojoj školi.
Pričajući s američkim naglaskom. - Pa zar je to baš tako grozno?
Jadni Tom. Ako se ovdje osjećao kao riba na suhom, kako li mu je tek u Bostonu?
Kao ribi koja se vratila u vodu, rekla bih. Tamo je velika zajednica Iraca.
Ako mene pitate, "dočekao se na noge".
Kako napreduje potraga za njegovom zamjenom?
Jedva smo je i započeli, zapravo. - Uopće i nismo. Ne trebamo zamjenu.
Zašto ne? - Jer sam ja, njegova zamjena.
Ja ću biti novi agent. - Što ćeš ti?
Radili smo skupa otkad se vratio iz Dublina. Pa zašto onda ne bih?
Točno tako. - Da, a kako ćeš s teškim stvarima?
Bakice, mislim da mogu i teže stvari od jadnog starog g. Jarvisa,
prije no ga je Matthew otjerao. - Mozak je jači od mišića.
"Neka dugo žive ženska prava" i sve uz to, ali nije baš pametno primiti se posla koji
se obavlja vani. - Pa zar ga već sad ne radim? - Da.
No bit ćeš mrtva prije kraja godine nastaviš li tim kursom.
Pretpostavljam da smo svjesni što možemo samo ako testiramo naše granice.
No mi smo osvjedočeni što si ti sposobna.
A, što bi to, pa trebalo značiti?
Isobel, što je bakica opet pogriješila?
Morat ćemo se izboriti za bolnicu,
a ona je započela borbu prikrivanjem činjenica.
Bože. - Čine se kako bismo trebali... - Cora, ne troši vrijeme na to.
ovo je stvar između mene i rođakinje Isobel.
Predsjednik i socijalni radnik ne mogu potezati uže na svoju stranu.
Možemo ako je neophodno.
Skupa s jadnim starim Clarksonom u ulozi užeta.
Odgovara li vam sad?
Kad god vam drago. Sjedite.
Malo ovoga? - Ne, hvala vam.
Ovaj... pa...
stvar je u tome, razgovarala sam s gđom Hughes u pogledu vašeg vjenčanja.
A, tako? Slušam. - Pitala sam se...
između ostalog smo raspravljale o uvjetima...
pod kojim namjeravate živjeti.
Dobrim uvjetima, bar se nadam...
Jeste li sigurni? - Ma može jedna.
Znate,razgovarali smo, kako bi to bilo,
jer ste nakon života po svom, sad dužni dijeliti sve.
To i jeste srž braka... slažem se.
Jer ste do sada neke stvari obavljali na specifičan način.
Doista, jesam.
No draže mi je razmišljati kako nisam prestar za promjene.
Ne, naravno da niste.
Ali...
očekujete li... i...
dijeliti... vašu...
način života? - Zar to ne rade svi kad su u braku?
Pretpostavljam.
Onda, što mogu učiniti za vas?
Ništa.
Ovaj... bilo je vrlo lijepo, malo pročavrljati.
I hvala vam na Porto-u.
No, sad ću vas napustiti.
Hmm.
Planiraš li ti nešto?
Slučiš poput guvernante u strahu od otkaza.
Ti zvučiš poput krivca, koji me nastoji zavarati.
Nešto ti je na umu, Robert? Malo mi djeluješ uznemiren zadnje vrijeme.
Djelujem? Pa, možda i jesam.
Iskreno, počinjem se pitati
koliko još možemo sve ovo nastaviti.
Dakle, s čime nastaviti? - Kućanstvo. Sluge.
Nisi valjda u problemima? - Ne.
Ali batler, pod-batler, sluge, vozni park, osobne sluškinje...
i da ne spominjem spremačice, kuhinju, praonicu, pa vrt...
Da, dakle, ti...
misliš kako je to pretjerano za 1925.?
Plaće su tri puta veće opterećenje nego li su to bile prije rata.
Uskoro će se i pogoršati. Uostalom, tko više živi ovako, kako smo mi navikli?
Pa, sumnjam kako si zamijetio većih promjena na Dvoru.
Kraljevska obitelj, zatim, vojvode, pa i ostali, sretno im bilo.
No, većina ljudi reže troškove.
Nekako djeluje bešćutno da svi ti ljudi trebaju izgubiti egzistenciju
jer su ispali iz mode.
Ali, zar ne bi mogli naći posao?
Onda, koliko ih misliš da treba otići?
Ne znam, ali neki da.
Bakica je bila u formi.
Trebala bih uskoro otići u London.
To je u vezi tvog urednika? - Dijelom i zbog njega.
Moram ga vratiti u okvire.
Ali i moj podstanar iseljava na kraju mjeseca.
Napušta stan Michael Gregsona?
Izlazi iz "mog" stana.
No, kako god, nisam baš sigurna što mi je činiti.
Vratiti ga pameti i ponovo mu sve prepustiti, ili...
bi bilo dobro za mene, kad bih se postavila svoju Londonsku bazu?
Dobro za razmišljanje.
Vidjet ćemo, idem u krevet. Laku noć.
Good night.
Edith sama u gradu. Što njoj sve pada na pamet?
U njenoj dobi, predodređena je za razne ideje.
Što je bilo? - Zašto pitaš?
Ja... samo se brinem za tebe.
Otac sam ti. To je dopušteno.
Zbog čega misliš da je to nešto bitno?
Kako je prošla večera? Uživala si? - Vrlo.
Bojim se da vrijeme sustiže i Abbey (Opatiju),
kao i sve nas koji smo s njom u vezi.
Kako to mislite, milostiva?
Pa, po načinu kako se stvari ovdje odvijaju.
Neće valjda otpuštati djelatnike?
Ne govori ništa. - Ma, šutim kao grob
kad se radi o problemima drugih, milostiva.
Na nas se neće odraziti. - Valjda neće.
Ma neće.
Ogoljeni smo do kostiju, tako stvari stoje.
Imate pravo. Stvari su postale skromne, u pozitivnom smislu.
Da, no brinem zbog onih koji će morati otići.
Ali ne zaboravi, nikome ne govori.
Milostiva.
Kako je prošlo sinoć?
Ovaj... Daisy, zagrabi tog sladoleda od kokosa,
Voljela bih neka ga gđa Hughes kuša.
Ne najbolje. Nisam mogla prijeći na samu stvar.
Zar vas je otpravio? - Ne, nisam na to mislila.
No iskrsnula je sasvim druga tema.
Ovaj... ispričavam se. Nadam se da mi možete pomoći.
Imam poruku za milostivu Mary iz Dowagera.
Kazala je kako je hitno.
Date li mi je, naći ću nekoga tko će to predati.
Milostiva Grantham mi je rekla samo u ruke milostive Mary.
Izvinjavam se, gospođice, no mi vas ne poznajemo, a milostiva Mary još nije sišla.
Ja sam Ellen Gorse. Tek sam se zaposlila u kući Dower.
Jedino vam mogu dati omotnicu.
Onda dobro. Ja ću vas odvesti do njene sobe.
Da?
Oprostite na smetnji, ali iz Dowagera
su poslali poruku za vas. Očito, nešto hitno.
Sumnjam. - Nisam je vidjela, milostiva,
poslali su sluškinju da vam osobno to preda.
Kako tajnovito.
Onda, gdje je ta sluškinja "glasnica bogova"?
Evo me, milostiva.
Hvala vam, gđo Hughes.
Ne smijemo vas zadržavati.
Možete li mi poslati Annu gore?
Naravno, milostiva.
Kako se usuđuješ? - Usuđujem se i više nego vi.
Mogli ste tražiti neka me se izbaci van. Zašto niste?
To bi samo pogoršalo stvar.
Bilo bi daleko gore ako se izvalite preko središnjih stranica
"Svjetskih vijesti".
Odvratna si.
Ne vidite kako me ništa od tih stvari ne pogađa?
Kojih to? - Milo-li-li, milostivna velika damo.
Smatrate se tako uzvišenom, zar ne?
Dobrano ste završili. Padate, a mi se uzdižemo.
Radnička klasa se možda i uzdiže,
no jako bi me iznenadilo ako se budeš i ti.
Sad, molim te, odlazi.
Mogu li dobiti novac? - Ne.
Ionako bi se vratila opet po još.
Recimo ako bih vam dala riječ?
Da nisam toliko zgađena, to bi me nagnalo na smijeh.
Baš sam se penjala... - Ovo je gđica Bevan, o kojoj sam ti govorila.
Kako ste ušli ovamo? - A što misliš? Lagala sam.
Ovako, dajem vam priliku, ova je i zadnja.
Zasigurno si gladna kazne.
Dakle, Anna, možeš li provjeriti je li otišla?
Naravno, milostiva.
Gosp. Molesley me potiče za moj ispit.
Jao. Ne zavidim ti. Uvijek me razvedri kad se sjetim
kako barem nemam više ispita.
Ali on je u pravu. Moram tu uraditi, jer koja korist onda od svega?
Jao, ovo djeluje kao da se neće zadržati u kući Dower.
Ne. Ne bih rekla kako joj je to dugoročna perspektiva, gđo Patmore.
Niti blizu tome.
Eh, pitam se što li je bilo u toj poruci?
Vjerujem kako ste iznenađeni što sam se usuglasio tamo s Dowagerima.
Samo jer mislim kako ste u krivu.
Pa, imate dirljivu vjeru u administraciju.
Jednom, kad preuzmu bolnicu,
on će postavljati pravila, ne osvrćući se na potrebe ovog kraja.
Već sam to vidio i u ratu i u miru, uvijek isto.
Zar vas nije briga?
Reći ću vam što me zabrinjava. Nije komplicirano.
Brine me stopa preživljavanja.
Gđo Crawley, vjerujte mi kako nisam imao namjeru napadati...
Ja namjeravam biti iskrena. Socijalni sam radnik u bolnici. Znam činjenice
o ovom mjestu baš kao i vi. - Znači, nije nešto u što vas je lord Merton uvjerio?
Lord Merton? - Zasigurno ga se sjećate?
Taj čudesni izvor svih medicinskih znanja.
Onda, želim vam sreću s vašim ratnim kolegom.
Kako ono kažu? Bolje vi nego ja.
Ugodan dan.
Imate posjetitelja. Narednik Willis.
Što hoće? - Da vas potražim. U sobi je g. Carsona.
Gosp. Bates je također već tamo.
I naravno, priznanjem te žene, onda je s ovim kraj?
Ne baš. Inspektor Vyner misli kako je to lažno priznanje.
Imate ljudi, koji izađu s priznanjem, mada nemaju nikakve veze s tim.
Ali, zar nisu provjerili njenu priču?
Ako je ona među njegovim žrtvama, ljudi su ih morali vidjeti skupa.
O tome se i radi. Ne može se dokazati povezanost.
Ona kaže, kako ju je g. Green pokupio u baru, ali nema tko bi to potvrdio.
Ne možemo je poslati u zatvor ako halucinira.
Zašto ste onda došli? - Jer imate pravo znati
kako je netko priznao.
Otkud ona zna, da je g. Green bio u Piccadillyu?
Igra slučaja. Vidjela ga je, kako tamo stoji.
Je li on, razgovarao s njom, kao što tvrdi očevidac?
On je njoj govorio. Omalovažavao je i rugao joj se.
A ona ga odgurnula. - Ja vjerujem kako govori istinu.
Uvjeren sam kako će izaći na dobro. Samo sačuvajte vjeru.
Ugodan dan.
Ovo mu je bilo vrlo glupo. Doći ovamo prije no je dobio dokaz.
Ne budi oštar. Ima dobru volju.
Samo dobra volja nije dovoljna.
Pismo od Rose, svima nama.
Kako zvuči? - Nesređeno i sretno.
Čini se kako joj New York odgovara.
Milorde, otac William Masona je u predvorju.
Da? Što on želi?
Čini se kako vlasnici imanja na kojem je on najmoprimac, prodaju isto.
Molim? - Darnleyevi prodaju Mallerton?
Ne mogu vjerovati. - Baš kao ni on, no bit će aukcijska
prodaja sveg iz kuće, najmoprimcima.
Zaprepastio si me. No, što ja tu mogu?
Pita se biste li se mogli zauzeti za njega kako bi zadržao stanarsko pravo.
Pa, možda ga i misle ostaviti?
Ima pismo, nalog za iseljenje. - Ma, to je možda puka formalnost.
Možda moraju prodati ispražnjeno, ali ga novi vlasnik zadrži.
On bi vas zamolio da pokušate saznati kakve su mu šanse.
Zar se ne može sam raspitati? - Ti ćeš, ipak, prije dobiti odgovor.
Nadam se kako ovo nije drsko s moje strane.
Ne. On je Williamov otac. I Daisyn svekar.
Uživa privilegije u ovoj kući. - Tako sam i ja mislio, milorde.
Pa, nije mi problem nazvati. Mason je prostoru za služinčad?
Ponudite mu piće, pozvonit ću ako dobijem odgovor.
Bit će tako, milorde.
Onda, što imaš reći? - Čuo sa da prodaju...
možda znam nekog interesenta, no mislio sam prije provjeriti.
Vrlo domišljato. Bio bi dobar mešetar.
Ma ne bi. Previše strepnje.
Ah, gđo Hughes...
Ne misliš da bi me tebao početi zvati Elsie?
Ne ovdje. Ne na poslu.
Onda, nastavi. - Volio bih da dogovorimo datum.
Nema žurbe, zar ne?
Gosp. Mason. Njegovo gospodstvo će nam pozvoniti po pozivu. - Hvala.
Ali ne mogu vam tek tako reći da odete.
Ne nakon što ste vi i vaš otac uložili toliko godina rada tamo u to.
Dali su mi obavijest i imat ću određenu kompenzaciju...
na kraju krajeva, samo sam najmoprimac, nije li tako?
Ja to tako ne sagledavam. - No nije važno kako tebi to izgleda.
Tako je kako je.
Pozdrav!
Zdravo.
Pozdrav, gđice Denker. Kakva je vaša današnja misija?
Ne valjda umiješati se u neki problem, nadam se.
Ja? Ma otkud vam ta pomisao? - "Baš se i sama čudim". (!)
Došla sam izraziti suosjećanje. - Suosjećanje? U vezi čega?
Na vijest kako će se reducirati kućno osoblje. Žao mi je.
Kako? Pa otkud to? - Ma, nikad nije omanula.
Pretpostavljam kako sam ja taj. Zadnji dođe, prvi ode.
Ne znaš ti to.
Vjerujem kako se svodi na to tko je koristan, a tko tek ukras.
Slažete li se, g. Barrow?
Ako vam ne smeta, gđice Denker, radije bih pričao s uličnim orguljašem nego s vama.
Bože. Valjda vam nisam navukla tmurne misli.
A, što mislite da radite? Širite sunčev sjaj?
Kad smo kod toga, kad ste uzeli novu spremačicu? - Kakvu novu?
Jutros je došla s porukom za Njeno gospodstvo.
Ovo mi je prvi glas...
To je iz knjižnice.
Gosp. Mason, bolje da pođete sa mnom.
Andrew, što vi ovdje dolje radite?
Gosp. Molesleya je zanimalo trebamo li još mlijeka. - Pa, vidite, onda.
Gosp. Carson, znate li vi što o otpuštanju osoblja?
Nije tema za sad i ovdje.
Hoćemo li, g. Mason?
Prirodno, Sir John je uznemiren zbog ovog. - Uvjeren sam da je.
Nažalost, nije mogao prodati imanje, bez izjave o ispražnjenom posjedu.
Dakle, prodano je? - Da. Barem tako kažu.
I ja moram otići.. - Ne i nužno.
O tome odlučuje novi vlasnik. - Shvaćam. Onda...
Najljepša hvala što ste se založili za mene, milostivi.
Čujem li još bilo što, pobrinut ću se da to Daisy sazna.
Hvala vam.
Jadan čovjek.
Cijela budućnost mu visi o koncu i to baš u ovoj dobi.
Nesigurna vremena.
Kako ti je djelovao John kad si ga nazvao? - Očajno.
Diše u ručnik.
Kaže, dok plati dugove, neće baš puno ostati.
Tim iseljava u Keniju.
Jadna Marian. Biti odvojena od jedinog sina.
Mrzit će to.
Rekao sam kako ćemo otići na prodaju. - Želiš li to?
Gledaj, Johnov otac i moj tata bili su kao prst i nokat.
Moglo bi biti fino naći kakvu uspomenu na starog momka.
Kako je baka? - Sprema se na borbu. Trči mami, Georgie.
Zdravo, dragi.
Volio bih da se ne miješaš u ovo. Ne jer je ona ovisna o pobjedi
Nitko je nikad neće zaustaviti.
Što znači, još je nitko nije spriječio, do SADA.
Mogu li vam pomoći, gđice Denker? - Ne. Sređivala sam milostivine papire.
Ona silazi za minutu.
Reći ću gđi Potter. - Oh, baš ohrabrujuće.
Kad batler daje kuharu rano upozorenje.
O čemu, vi, to govorite?
Ne, ne želim vas zabrinuti. - Zabrinuti me čime?
Pa, eto, ako baš morate znati,
bit će određenih smanjivanja plaća ovdje.
No, čemu se opterećivati?
Što se tu može? "Que sera, sera".
Pokušavate implicirati, u svojoj maniri, na nezgrapan način,
kako su naši poslovi ugroženi?
Dakle, mrzim kad zvučim samozadovoljno, g. Spratt,
no željela bih naglasiti kako će milostiva uvijek trebati pomoć pri odijevanju.
Tako, onda je batler luksuz? To želite reći?
Moj savjet, g. Spratt, uživajte u trenutku.
Nitko od nas ne zna što nosi budućnost.
Naočare sam vam tamo spremila, milostiva.
Hvala vam, Denker. Spratt, večerat ću kad god bude spremno.
Možete li reći to gđi Potter?
Hoću, milostiva, mada ste joj i sami mogli pozvoniti.
Kako molila bih?
Samo sam glasno razmišljao, milostiva. Ispričavam se.
Ja sam... razmišljao naglas.
Odlučili ste što ako se ona gđica Bevan vrati?
Ne još.
Platim li joj, natovarila sam si krvožednog vampira
na grbaču do kraja života.
Odbijem li, uništena sam.
Što bi ti učinila?
Ne dozvolite da bas ucjenjuju, milostiva.
Znam da je lako to tako reći no... ne dozvolite to.
Mislim kako se slažem. Dovoljno sam jaka.
Kako god bilo, život mi je na vrhuncu,
pa mada mrzim pomisao na skandal,
nekako mi je sjena ucjene još gora.
Koja bezobraznica.
Jedva sam se suzdržala ne ošamariti je.
Trebate li još nešto? - Ne. Hvala ti.
Možda imamo svojih problema, obje, no prebrodit ćemo ih.
Možete odvojiti minut za mene? - Ako želite.
Pođimo u moju izbu.
Imam osjećaj kako nismo sinoć baš došli do bitnog, a to je razlog vaše posjete.
Ne. Točno je.
Nego, pitam se...
jeste li bili nositeljica neke poruke od gđe Hughes?
Mogli bi ste to tako reći, da.
Imali ste neku zadaću od nje?
Da. Točno je.
Gospođo Patmore, je li vas ona zamolila da mi kažete kako se predomislila?
Molim? Ne!
Pa, ne baš točno to.
Čekam.
Dakle sve je u najboljem redu,
no meni je teško razgovarati o tim stvarima.
Dakle, sad sam već na samom rubu mojeg stolca.
Jao, ovo je loše. Osvrnut ću pogled.
Znate... ona je vrlo ponosna žena, gospodine Carson.
To znam i to cijenim kod nje.
I ona si nikad ne bi dopustila ispasti smiješna u vašim očima.
Niti bi mogla. - Ne, ali...
kao vaša supruga, pitala se
bi li vi očekivali...
(obavljanje bračnih dužnosti.)
Zar druge supruge ne obavljaju normalno svoje dužnosti?
Dobre supruge, i...
Oh. - Da. To je to. Mislim da se razumijemo.
Vjerujem da sad jesmo.
Nju zanima, očekujete li to.
Potpuni brak.
A, u opciji s...?
Život u zajedništvu, pretpostavljam.
Prijateljskom. Toplom prijateljstvu, sigurna sam.
To je njena ponuda? Toplo prijateljstvo?
Mora znati što očekujete.
Sjetiš li se kada onog kad smo rekli g. Greenu kako je posao gotov?
Naravno.
Mogli bi opet početi s planiranjem...
oživjeti naše snove.
Misliš na svoj stari san o kući punoj djece?
Oprosti.
Ovo je kraj samo sažalijevanja. Kunem se.
Kad bi nas samo ostavili na miru, bio bih sretan i sa i bez djece.
Ne, ne bi.
Bar, ne onoliko koliko bi sretan bio uz njih.
Ali lijepo od tebe što to kažeš.
Dakle...
Bila je to za vas vrlo neugodna zadaća, kako vam drago.
Jao, rekla sam vam.
Žao mije ako vam je neugodno, jer meni je.
Nije mi neugodno, u tom smislu.
Sumnjam kako neugoda znači mnogo ako je u pitanju
nešto ovako bitno.
No što ću joj odgovoriti?
Ovako joj recite, gđo Patmore.
Kako je, u mojim očima, ona prelijepa.
Tako.
Kažete kako je pitala želim li "potpun" brak...
i odgovor je... da, želim.
Želim pravi brak, istinski brak,
sa svim što u to ulazi...
i nadam se kako neću ispasti neskroman
kad vas otpravim k njoj s ovom porukom.
Ne brinite za mene.
Ja je volim, gđo Patmore.
Sretan sam i razdragan i...
prštim od ponosa jer mi je pristala biti žena.
I želio bih da nas dvoje živimo što najprisnije kako već dvoje ljudi može,
za sve vrijeme koje nam je preostalo na zemlji
Dakle, nije bilo jasnije objave.
Reći ću joj to u vaše ime.
A, ako ona osjeća kako mora...
odustati...
pa neka tako bude.
Ali nikad ne bih mogao živjeti u... laži platonske ljubavi.
Ne. Vjerujem da ne biste.
A za dobiti ono što vam znači, želim vam mnogo sreće, g. Carson.
Hvala vam, gđo Patmore.
Znači mi najviše u životu.
Ispričavam se na uznemiravanju milostiva.
Da, Spratt. O čemu se radi?
Nadam se kako ćete mi dati pravovaljano upozorenje.
Oprosti, što?
Kako bih si pronašao alternativno zaposlenje prije no budem izbačen.
Ma daj, Spratt...
Očito si loše sanjao, i pobrkao si san i javu.
Milostiva, vaš je humor uvijek osvježenje,
no ova je stvar ipak meni značajna.
Nastavite li govoriti na jeziku Urdu, jednako ću vas razumjeti kao i sad.
Gospođa Denker je provalila vijest
kako će se kućanstva, ovdje i u Abbeyu, reducirati.
Ona to kaže? - Ne vidim kako bi ste mogli bez
kuhara, kućanice ili bez gđice Denker,
što mene smješta kao jedinog kandidata za uklanjanje.
Dakle, vjerujem kako mnogo ljudi živi bez batlera. Tako su mi rekli.
Upravo tako. Samo vas molim neku obavijest kad mi vrijeme bude pri kraju.
Pa, prepusti to meni, Spratt. Uredit ću to.
Vaše gospodstvo.
Onda, mogu li i ja na sutrašnju aukciju?
Onda, zašto bi g. Mason želio ići? Zar ga to neće rastužiti?
Čini mi se prilično nostalgičan. Poznaje tu obitelj cijeli život.
No ta povezanost zna uznemiriti. - Zbog toga bih i željela pomoći.
Ah, to mi je jasno. - A, i novi vlasnici će biti tamo.
Dakako. I oni će sami htjeti kupiti mnoštvo stvari,
time će se osigurati kad preuzmu imanje.
Vratit ćemo se za čaj, i moći ću odraditi obveze za večeru.
Kako bi došli do tamo? - Zamolit ću g. Starka
ako dozvoli, mogu na prednjem sjedalu nekog njegovog auta.
Pa stvarno imaš petlju! Gosp. Carsonu se to neće svidjeti.
Čak i on zna kako ne može biti baš uvijek po njegovom.
Opa...
Milostiva Mary je vani, gđice, ne znam kad će se vratiti.
Što ću reći tko je, trebao? - Čekat ću je. - Oprostite...
Milostiva bi mogla biti satima odsutna, tako nema svrhe čekati.
Hoću, bez obzira. - Hvala vam, g. Molesley.
Preuzet ću sad.
Nemam namjeru biti nepristojan, gđice, no želite li vidjeti milostivu Mary,
predlažem da se predbilježite.
Što se događa? Carson?
Ništa čime bi se trebali opterećivati, milostivi. Mlada dama odlazi.
Baš naprotiv, tiče se i vas u dobroj mjeri,
jer sam i predugo čekala na milostivu Mary.
Bože, tako egzotično.
Očekivala sam sva izdanja izdavača Bloomsburya
i njega sklupčanog u kutu s knjigom.
Michael zna mnogo o tome, zapravo.
Tu sam se sastala s Virginiom Woolf, a i s Lytton Stracheyem, ali s njim kratko.
Voljela bih da sam upoznala vašeg g. Gregsona.
Nasmiješili bi se jedno drugome i koju o vremenu, zapravo nismo razgovarali.
Katkad se osjećam kako mi je udijeljena kap sreće,
i kako se time moram zadovoljiti.
Nadalje, život će mi biti jednoličan.
Besmislica. Imate Marigold.
To je točno.
Dakle, što mislite da trebam dalje?
Dopada vam se londonski život? - Činjenica je, sviđa mi se život.
Pa, neću vas odvraćati od Londona,
no ne zaboravite, nemam djecu kojim bi me seoski život senzibilizirao.
Međutim, ja ima dijete što je neporecivo.
Ljudi u Londonu nisu baš znatiželjni.
Ne. Nije ih uopće briga.
Nije li to olakšanje?
A onda tu su muzeji, galerije i kazalište.
Ljudi uvijek to spominju, ali,
tamo idu jedino kad im dođu prijatelji.
Kad vam je vlak? - U pravu ste. Trebamo krenuti.
No pitanje još uvijek stoji. Kakva vam je budućnost?
Muvati se po Downtonu, a Mary vas podbada?
Dobrotvorni rad? Putovanja? Izdavaštvo? Što?
Dakle, tu je problem. Ni sama ne znam.
Baš ne znam.
Čekao sam na vas. - Zašto? Što se dogodilo?
Mlada žene vrlo odbojnog stava, vas je tražila.
Zove li se Bevan? - Znao sam da će biti problematična.
Jedino po mene, ali samo jer sam bila glupasta.
Ma, svi znamo ispasti glupasti, milostiva.
Znate, Carsone, jednom ću učiniti nešto
zbog čega ćete me i vi osuđivati.
Najiskrenije dvojim u tako što. - Je li rekla da će se vratiti?
Nije ni otišla. Nastojao sam je otpraviti, ali...
Gdje je sad? - U knjižnici, s milostivim.
Tata, ne znam što ti je ova osoba rekla... - Samo istinu.
no valjda joj nisi dao nekakve novce. Ne s mog računa.
Uzmi i idi. Ali zapamti, samo jednu riječ...
Zar nisi sretnica?
No pretpotstavljam kako si to uvijek i bila.
Što ti je rekla? - Dovoljno.
Mene je jako razočarao Tony Gillingham.
Ne trebaš biti.
Želio je, da se oženimo.
Naš tjedan u grijehu, bio je dio plana da me uvjeri te da pristanem.
Pa zašto si mu rekla ne?
Zato, kad je došlo do toga, nije bio onaj pravi.
Bar ne za mene.
Pa zar nisi pomislila na Georgea?
Nego kako. Mislila sam na sve vas.
Zato sam se i morala preispitati.
Pa ti si valjda udovica, na posljetku,
a ne kakva debitantica u prvom nastupu.
Bez obzira, nije način na koji bi roditelji trebali reagirati.
Eh, pa ne znam...
ako ćeš vjerovati ono što sad pišu o Edwardianskoj eri.
Kako si planirala to riješiti s gđicom Bevan?
Nisam mislila dozvoliti iznudu... toliko znam.
Najvjerojatnije bi pustila neka s tim izađe u javnost pa neka budem prokleta.
Bolje da si pomislila na Tonya i Mabel.
Kako god, ujutro ću nazvati banku i
vratit ću ti 1000 funta.
Dao sam joj 50 funta, a imam i potpisanu izjavu o pokušaju iznude.
Kako si to uspio?
Rekao sam joj, može imati 50 Ł uz uvjet potpisa,
ili otići bez ičega i uz to bit će prijavljena na policiju.
Ali... otkud znaš da se neće vratiti?
Rekao sam joj, objavi li se što ili je ikad više opet vidim,
upotrijebit ću ovo i bit će krivično gonjena.
Impresionirao si me.
Moje se predragi tata transformira u Machiavellia pobuđen emocijama.
Čuda nikad ne prestaju?
Je li to bio kompliment?
Još uvijek ti je iz džepa izbila, 50 funta. Moram ti to nadoknaditi.
Nema potrebe. Bio je to dobro utrošen novac.
U kom smislu? - Kako bih najstariju moju kći naučio
kako više nije dijete, te da je dovoljno jaka da vodi ovo imanje.
Zapravo, mogla bi i kraljevstvo, samo ako je pozovu da to uradi.
Pa, nadam se kako to zaista misliš.
Mislim.
A, i sve sam više zainteresiran da vidim tko će, u budućnosti,,
ispuniti tvoje stroge standarde.
Možda nitko.
Radije ću biti sama nego s pogrešnim čovjekom.
Tko je bila ona mlada žena koju sam vidjela na odlasku?
Još jedan žicar. Po običaju.
Dao si joj štogod? - Malo.
Imalo je dobro opravdanje.
Edith je nazvala? - Da. Za večeru će biti kući.
Pitam se bili htjela do Mallertona sutra.
Možda bi smo svi trebali ići. "Pad Kuće Usher".
Ne smijemo biti kao gavrani. Možda smo mi sljedeći.
Daisy! Idi gore. Ne želiš da te čekaju.
Stalno mislim na ono što ste mi rekli.
Na ono što je g. Carson rekao. - Na to sam i pomislila. I sama mislim.
Žao mi je što sam vas uvukla u sve to.
Bilo je teško, ne poričem to.
Mislite da trebam prihvatiti njegove uvjete i odrediti datum?
A, ne, ne ne. To je na vama da odlučite.
Jedino što mogu reći, bilo je vrlo dirljivo kako je govorio o vama.
Izbjegavao je... vulgarnosti, pri tom?
Vulgarnosti?
Gosp. Carson ne bi bio vulgaran ni da ga stave na "sočnu" razglednicu.
Dopada mi se ideja da čovjek o meni govori na taj način u mojoj dobi.
Doista bi.
Eto, sad moram navaliti.
Morali bi smo krenuti ako hoćemo malo i razgledati prije no počne.
Znači, ovo je zbogom Mallertonu.
Zašto? Zar planiraš dići nos protiv novih vlasnika?
Ne. Samo mislim kako neću biti u Yorkshiru
baš puno vremena u budućnosti.
To zvuči kao smiješna izjava.
Vrijeme je krenuti naprijed,
a neudate sam, dakle sve je na meni samoj.
Tako zvuči prilično ozbiljno.
Ja mislim, kako to zvuči vrlo pozitivno.
Hvala, Baxter.
Gosp. Carson, kad ste rekli kako ćemo saznati postoji li kakav plan...
Ispričavam se, idem ih ispratiti.
Pa, ne djeluje time opterećen, dakle ne bi trebalo biti tako loše.
Ti i ja, znamo da je i gore nego izgleda,
zadnje što će pokazati je briga
Usput, svi me se oni žele, ionako, riješiti.
Sigurna sam da to nije istina. - Jeste. Upravo.
Vidjela si kako su upozorili Andyja da me se kloni.
Imali smo dobar odnos kad je tek stigao,
no sad se jedva usudi obratiti mi se.
Mislim kako si to samo umislio.
Ne radi se o tome.
Ah, dobro je. Tu si.
Upravo sam riskirala.
Mislila sam kako si na aukciji kao i svi ostali.
Ne volim aukcije,
pogotovo ako sam znala kuću u stara vremena.
Mrzim vidjeti tuđe stvari nagomilane na hrpu.
Poput gomile smeća.
Pa, ti i ja se razlikujemo u pogledu važnosti stvari.
Zar se ti nikad ne smrzneš tako visoko na polju moralnosti(?)
Željela sam doći jer ne želim da osobne razmirice budu
iznad bolnice.
Želim se uvjeriti kako se naše neslaganje,
neće uzrokovati netrpeljivost među nama.
Pa, ovisi tko će pobijediti. - Nikako!
što znači, kako si uvjerena u svoju pobjedu.
Pa, vidjet ćemo.
Hoću li pozvati za čaj?
Malo je ranije, no mislim kako smo ga zaslužili.
Sjećam se Mallertona tamo 1860-ih.
Drage stare Lady Darnley.
Uvijek je voljela napuniti kuću s plemstvom.
Bila je ovisnica o naklonima!
Kako smo se smijali.
Tužno je prisjećati se.
Spratt. Možemo li dobit čaj? - Milostiva.
Čini se malo svježe, milostiva, pa sam vam donijela vaš šal.
Pa ti si čudo, Denker. - Hvala.
Nedostajat ćeš mi. - Milostiva?
Oh, oprosti. Ne, zaboravi što sam rekla.
U konačnici, ništa još nije riješeno.
Što nije dogovoreno?
Ne shvaćam.
Mislila sam kako ste rekli Sprattu o smanjenju osoblja
kako tu tako i tamo u Abbeyu.
Pa, ja... moguće sam spomenula.
Eh, eto. Kako sam i rekla, nije još ništa konačno.
Ali vaše gospodstvo neće moći bez pomoćnice.
Gospođa Crawley uspijeva. Zar ne?
Uistinu, mogu,
no ne bih željela uznemiriti jadnu Denker.
No gđa Crawley se snalazi i bez batlera milostiva.
Točno, no nisam uvjerena kako bih mogla prekinuti tradiciju baš u tolikoj mjeri.
Možemo li dobiti malo čaja?
Vaše gospodstvo.
Gospođice Denker?
Nemojte brinuti, gđice Denker.
Gore imam kopiju Gospe.
Nisi doista mislila biti bez osobne pomoćnice, valjda?
Naravno da ne!
Pa, zašto si onda... - Ponekad je dobro, vladati s malo zastrašivanja.
Teško mi je povjerovati.
Znao sam ovamo dolaziti kao dječak.
"Sic transit gloria mundi." (Slava svijeta prolazi)
Bit ćeš tako filozofski nadahnuta i kad dođe red na nas?
Opla. Sve prodaju.
Ovo je Johnova baka, za Boga miloga.
Valjda im je prevelika.
Prevelika za London.
Dragi John. Tako nam je žao.
Bar se nadam da je ovo, što ste željeli. - Ali nije. Uopće ne.
Ovo djeluje kao "raščišćavanje".
Sačuvat ćemo par portreta koji će se dostojanstveno prikazati u londonskoj kući,
no nema svrhe čuvati ostalo.
Za nas je ovakav način života gotov. Neće biti povratka
Divim vam se. I previše ljudi tek samo tako "vise" čekajući,
namjesto da se suoče s realnošću.
No mi smo izvisili, bojim se. Predugo smo samo "visili".
Tako da nam ništa nije ni ostalo.
Učite na našem primjeru.
Ah, eno Hendersonovih.
Ima li ovdje čega što bi ste željeli kupiti, ili samo razgledamo?
Želio sam vidjeti kuću, više nego išta ostalo.
Znam ovaj ulaz s božićnih prijama i sličnog,
ali eto... sad mogu pronjuškati okolo.
Ovo je bio vjenčani poklon kad se Sir John ženio.
Dar od najmoprimaca. I sâm sam sudjelovao donacijom. Pola šilinga.
Tjedan dana bez piva. Sramota da je to na podaju.
Mislim kako to nije u redu.
Ovo je za najbolje grlo na seoskom sajmu.
Osvojila ga je Holstein krava muzara.
Moj je otac imao u najmu Holsteine prije no je uzeo farmu.
ispada kako uz svoju prodaje i vašu prošlost.
To su oni.
To su novi vlasnici. Gosp. Philip Henderson i njegova gospođa.
Oni koji ne mogu potvrditi vaš ostanak?
Hej, Daisy. Nema potrebe za tim... - Neću to ostaviti. - Daisy!
To neće imati pozitivan učinak. - Nešto moram reći!
Nije pošteno!
Tko je ta osoba?
Ona je nevjesta jednog od naših farmera u zakupu.
Ispričavam se, ali vi ste novi vlasnik? - Jesam. - I vi ste taj koji je inzistirao
na deložaciji ljudi koji su cijeli život uložili u zemlju? - Daisy!
Izbacujete one koje su tu generacijama. Što vam daje za pravo to učiniti?
Gđo Mason, zaista je suvišno... - Bojim se, niste taj koji ima pravo reći.
Daisy. Saberi se. Znaš li što radiš?
Čovjek, koji prodaje svoj vjenčani dar!?
Znate li koliko je to značilo farmeru odvojiti 2 šilinga?
Ili vas baš nije briga? - Daisy, istom prestani!
Oprostite milorde, ali neću.
Gosp. Mason je cijeli život uložio u ovu farmu,
poput i njegovog oca, a prije njega njegovog djeda,
pa gdje je zahvalnost?
Gosp. Henderson, uvjerena sam kako joj nije bila namjera biti nepristojna.
Bit će vam shvatljivo, budem li i namjeravao zadržati neke zakupnike
njen svekar, vjerojatno neće biti među njima?
Dajte, ne budite brzopleti. Uzrujana je zbog starog Masona...
Oprosti, Darnley. Meni ovakve stvari nisu zabavne.
Ugodan vam dan, gđo Mason. Ovim niste popravili izglede.
Govorila sam u svoje ime, a ne... - Ugodan vam dan gđo Mason.
A sad, hoćete li me ispričati? Aukcija počinje.
Uvjeren sam kako nije mislila... - Bože. Što sam učinila?
Usuđujem se reći, kako će se on ohladiti.
Ne bih se kladio.
Trebamo si naći stolice.
Dobar dan, plemeniti, dame i gospodo.
Prvo je na redu, zbir sportskih grafika
iz sredine 19. stoljeća. Tko bi želio započeti s ponudom?
2 funte. - Dvije funte, itko?
Prodajemo stvari koje ne bi trebali.
Stalno mislim na onu jadnu kućicu na trgu Thurloe
i nemam izbora. - Mogao si nešto uskladištiti
ako ti djeca jednog dana krenu s nekom kućom.
To je san. Suoči se s tim.
Za 20 godina, ovolike kuće će propasti, nisu održive.
Funta, 17 šilinga i 6 penija. I prodano!
To je to.
U salonu su, poslužimo im kavu i gotovi smo.
Kako ste se proveli? - Ne baš najbolje.
Uvjerena sam kako nije loše kao što tvrdiš. Gosp. Henderson će razumjeti.
Neće. Htjela sam dobro ali samo sam pogoršala.
I to pred našim milordom? - Pred svima.
Samo se potvrdila nespretnost! - Baš ti hvala, Thomas!
Otpuste li me samo sebe mogu kriviti.
Neće ići tako daleko, Daisy. - Što će s g. Masonom biti sad?
Što može? Pokušat će naći drugu farmu kao zakupac,
no tko će mu to dati u njegovoj dobi? - Nije to ni loš život, zar ne?
Što bi se ti prebacio na poljoprivredu?
Pusti mene neka ti pokažem okolicu.
Andy je i sam sposoban za to. Meni djeluje jako bistar.
Ne, ne. Izvolite, izvolite.
Tu su, barem su bili prije neku minutu.
Narednik Willis vam ima nešto reći.
Isprika jer dolazim kasno, no smatrao sam kako bi htjeli ovo znati.
Ovisi, što imate za reći. - Hoćemo li nasamo?
Zaboga, svi ovdje žive s tim jednako kao i mi.
Nađen je svjedok iz bara.
Koje povezuje njih dvoje. Njeno priznanje je istina.
Ovaj put, stvarno je gotovo.
Ne mogu vjerovati! - Nisam htio dolaziti sve do sada.
Oprostite. Morao sam sačekati na potvrdu.
Ne uzimajte si za zlo. - Idem reći milordu.
oboje ste nam pomogli kad je sva nada nestala, nikad vam to neću zaboraviti.
Dug je teško priznati, ali vama smo dužnici.
Pravda je pobijedila.
Nisam uvjeren kako je to uvijek tako, no večeras jeste.
Odmah moramo dolje.
Čime možemo nazdraviti?
Zavisi kolike su vam namjere za to, milorde.
Imamo "Veuve Cliquot" na vrlo hladnom mjestu u podrumu.
Nije smrznut, naravno, no bit će vrlo pitak.
Grabi. Dograbi 3, 4 boce! Ovaj se trenutak mora obilježiti.
To je bio tako dugačak put. Zar je sad zaista tome kraj?
Tako se čini. Sretan završetak!
Anna!
Znala sam da će doći ovaj dan, zaista.
Svi, uzmite čaše, što brže možete,
i predlažem zdravicu.
Britanska pravda! Na zavist svijetu.
Čini mi se kako je sve moralo izaći na dobro.
No moglo se sve i ipak malo ranije riješiti.
Amen na to milostiva.
Andy, Daisy, idite po gramofon.
Nitko ga nije ni koristio otkako je milostiva Rose otišla.
Ima li još nešto o ženi, počiniteljici, naredniče?
Jedino, poslala je poruku gđi Bates, milostiva.
U njoj kaže kako joj je žao što joj je trebalo toliko za priznati krivnju.
Sad je to u redu... - Prenesite joj moju poruku.
Da joj opraštam. Želim joj sreću.
Što će biti s njom? - Zatvor zbog ubojstva. Neće je objesiti.
Dakle, g. Green i dalje uništava živote. - Ali ne i tvoj život. Više ne.
Žao mi je što smo vas svemu ovom izložili gospođo Bates.
Možda nisam trebao ovo reći, no eto rekao sam.
Samo ste vršili svoju dužnost naredniče Willis.
Ostavit ćemo vas u veselju. Laka noć. Ugodan san.
Ima tu još vina ako ste gotovi s tim.
Noćas ćemo spavati, zar ne.
I ujutro se probuditi bez tog kamena na leđima.
Mislim kako bih mogao u Thirsk ujutro,
posjeti kojeg agenta za nekretnine.
Iznova početi planirati.
Ali ne obitelj.
Bojim se da na to ne možemo računati.
Slobodni smo.
Sigurni, i imam tebe.
To mi je dovoljno, kunem se.
Znam da želiš ispunjenje želja...
i volim te zbog toga.
Tako mnogo. - I ja tebe volim.
Što ti radiš? - Je li ovo hladnjak?
Jeste.
Gđa Patmore ga mrzi. - Nego kako bi drugačije?
Nemoj jesti nešto što je za sutra.
Ovo me vraća u vremenu.
Jesam li ti ikad pričao o našoj kuharici, dok sam bio dječak, gđi Yardley?
Puno puta.
Stalno je bila mrzovoljna, ali prema meni uvijek ljubazna.
Znala bi me pustiti tu dolje kad bio upao u nevolju.
Čuvala je kutiju keksa i slatkiša samo za mene.
Rosamunda je bjesnila - Rosamunda je bila ljubomorna.
Idemo u krevet.
Oprosti, Carsone. Ne bismo trebali biti tu.
Ma, sve je u redu, milostiva.
No, volio bih ipak s vama na privatno u stvari s Daisy.
Čuo sam za događaj na aukciji.
Vjerujem kako ne bismo smjeli zanemariti to.
Ne, i sam tako mislim. - Radi se o uvredi za otkaz.
ma, ne bi trebalo biti tako oštar? Na dan Batesove dobre vijesti?
Znam da žali zbog svega. - Ako mogu, i Guy Fawkes je žalio kad je
pomislio raznijeti parlament, Gospo, no ipak mora platiti ceh.
Zar joj ne bi mogli malo zaprijetiti?
Vi ćete znati kako spriječiti da joj se takvo što ponovi.
Bit će tako, milostiva, ako tako izvolijevate...
Idemo gore. Laku noć.
Laku noć, milostivi, milostiva.
Razmišljao si o tome gdje će Carsonovi živjeti?
Nakon što se vjenčaju? - Pa i nisam.
Radije sam to smetnuo.
Sad ćemo je morati oslovljavati s gospođa Carson?
Nisam siguran kako ću to moći.
Imamo mi prevaliti i veća brda.
Jesi li odlučila što s bolnicom?
Na koju vrt odluke misliš?
Mislim, nadam se kako ćeš podržati mamin napor da zadrži kontrolu.
Ili još bolje, uopće se u to ne uplitati.
Ne mogu se ne uplitati, Roberte. Isuviše je važna stvar.
A tvoja majka, usput rečeno, nije u pravu.
Po svemu sudeći, čeka nas vrlo teško proljeće i ljeto.
Pretpostavljam kako si mislila da neće biti posljedica,
zbog vedrih novosti g. Batesa.
Ne. Znala sam kako to, ne odlaže ništa.
Voljela bih samo znati, koliko je teška kazna.
Dovoljno teška, nadam se, da te podsjeti koliko si mala, luckasta i nezrela,
i nesposobna kontrolirati svoje osjećaje u maniri odrasle osobe.
Upravo se tako već osjećam.
No nije toliko loše da izgubiš svoje mjesto.
Da je ovisilo o meni, bilo bi drugačije.
No, milostiva je ustrajala na još jednoj prilici.
Hvala vam, g. Carson. - Ne zahvaljuj meni, njoj zahvali.
A sad, vraćaj se na zabavu prije no promijenim mišljenje.
Tako, onda, hoćemo li se priključiti ostalima?
Prije no to učinimo...
znam kako sam te zapostavila...
.. a i gđa Patmore mi je ispričala o vašem... razgovoru.
Znao sam da hoće.
Nadam se kako te nisam šokirao, osjećanjima.
Ne, nisam šokirana.
Mislio sam kako je najbolje biti iskren.
Budući si ti tome pridala važnost.
Pristajem. Još srčanije.
nisam želio da misliš kako sam te upetljao u nešto u neskladu s tvojim očekivanjima.
Nikad tako ne bih mislila.
Tako je.
Pa, ako se predomišljaš,
Mislim kako bi smo trebali osoblju obznaniti to ujutro.
Neću to pompozno objaviti.
Rekao bih tek jednome ili dvoma, pa nek se to pomalo pročuje.
Bilo bi to, malo, "svako čudo 3 dana", dakako,
no... prebrodili bi smo to.
Ali, nismo se razumjeli.
Uplašila sam se kako ću ja, tebi biti razočarenje.
Da ti neću moći udovoljiti, ovakva, kakva sam sad.
Ali ako si siguran...
Nikad nisam bio sigurniji u ništa, kao u ovo.
Pa, onda, g. Carson...
Želiš li me, možeš me i imati.
Da citiram Oliver Cromwella... "... sa svim mojim manama."
U sljedećoj epizodi:
Ne bih posluživala na mom vjenčanju.
Front je otvoren, sad se trebamo boriti.
Valjda ne misliš kako će ona biti moćnija od mene. - Ma, ne, dapače.
Mary danas vodi Marigold na Drewovu farmu.
Kad žena voli dijete, ono mora biti uz nju.
Svi vi znate, danas je dan Malton sajma.
Zar nikad niste pomislili kako niste u pravu?