L-ai luat pe da Vinci.
Fratele Carlo îl face unul dintre noi.
Vei deveni unul, da Vinci.
Moartea lui da Vinci nu ar servi Labirintului.
Sacrificiul său nu ar fi în van.
Cel puţin Fiii lui Mithras nu îl vor mai putea folosi împotriva noastră.
Invazia e doar începutul. Mulţi trebuie să moară.
Cei iluminaţi vor supravieţui.
Da Vinci face parte din minunata noastră viziune.
Voi concepe mecanisme de război şi tu mă vei plăti să le construiesc.
Suntem încă sub ameninţarea unui asasin care e printre noi.
Oraşul a falimentat.
Adunarea celor o sută sunt cei mai buni clienţi ai mei.
Spune-le lor.
Trebuie să îl duceţi înapoi la Florenţa.
Va fi în siguranţă acolo.
Te voi revedea.
Dar nu înainte de a dovedi că sunt vrednică,
Da Vinci's Demons 3x05 Anima Venator
Suntem aproape acasă.
Da, Leo, ai dreptate.
E o zi frumoasă. Superbă, de fapt.
Conversaţia e de-a dreptul captivantă.
Sincer, nu ştiu ce aş face dacă nu ar trebui să te salvez pe tine.
Bine, Zo. Înţeleg.
Mulţumesc.
Vezi? N-a fost aşa greu.
- Ăsta nu e vin. - Nu.
- Nu-i nici măcar mied. - E cărbune.
Cărbune proaspăt zdrobit amestecat cu apă.
Încerc să îmi spăl otrăvurile din organism.
Ar trebui să pot perfecţiona un ser, de îndată ce am cealaltă...
Ce limbă e asta? Nu am mai văzut-o până acum.
E un cifru.
Pentru a îţi proteja planurile împotriva furtului.
Labirintul. Fiii lui Mithras.
Sunt peste tot.
Nu pot avea încredere în nimeni.
Decât în mine.
După atâtea zile de drum,
asta e o privelişte pe care nu credeam că o s-o mai revăd.
La naiba.
După tot ce s-a întâmplat, am uitat cum l-am lăsat.
Măcar avem destule surcele cât să ne ţină o vreme.
Stâlpii vor ţine.
E ridicol, Leo.
Nu poţi sta aici.
Trebuie să fiu în atelierul meu.
Oraşul are nevoie de mine.
Locul ăsta e blestemat, Leo.
Nu îl lăsa să te tragă în jos după el.
După ce întăririle vin din Constantinopol,
tancurile mele vor conduce invazia nordului.
Legiunile de ieniceri le vor urma îndeaproape.
Ne mişcăm într-un singur grup prin Neapole,
şi apoi într-o mulţime de părţi, înconjurând Roma.
Italia va fi sub stăpânire otomană înainte de Rajab.
Sfârşitul anului vostru.
Nu ai calculat că armele lor le vor contracara pe ale tale.
Oraşele-state sunt prea ocupate să se lupte între ele
ca să prezinte o opoziţie reală.
Fratele meu caută să clădească alianţe prin Italia.
Solicită o cruciadă.
Discipolii profetului fals nu se compară cu ienicerii mei.
Sau cu arsenalul meu.
I-ai promis tatălui meu că da Vinci ni se va alătura.
O va face. Cu timpul.
Războiul nu aşteaptă pe nimeni.
Va muri cu restul.
Soarta va decide. Nu tu.
Abandonează-ţi legământul
şi oţelul meu îţi va decide soarta.
Caterina, profetesa. Vorbeşte!
N-o atinge!
Ne trebuie intimitate. Plecaţi. De îndată.
Pielea ei arde. Ce facem?
Aşteptăm.
Pagina.
Ea va găsi pagina din Cartea Frunzelor.
Cine?
Fiica.
Lucrezia.
Ar fi trebuit s-o omorâm când aveam şansa.
Amelia.
Îmi pare aşa de rău.
Am vrut să vin să te văd de atâtea ori, dar...
Acum sunt aici.
Am fost aşa înspăimântată.
Dar am o datorie mare la tine.
Pentru că chiar şi în cele mai întunecate zile, tu
ai fost acolo cu mine.
Ţi-am auzit râsul gingaş în vânt,
şi am mirosit florile pe care îţi plăcea să le porţi în păr.
Şi am simţit atingerea ta pe mână.
Atunci, am ştiut că eşti cu mine.
Nu te voi părăsi.
Voi rămâne cu tine
până la căderea nopţii.
Uşor, băiete.
Lucrezia.
Lupo Mercuri.
Tatăl tău.
El te-a trimis?
Nu. Am venit de bună voie.
Nu mai servesc niciunui stăpân.
Nici eu.
Iartă-mă.
Manierele mele sunt neşlefuite din cauza singurătăţii.
Am tăiat un porc, dacă vrei.
Intră înăuntru. Trebuie că eşti extenuată.
Regulile s-au schimbat.
Recunoaşte, ţi-a fost dor de mine.
Rămâi sub veghea mea tot timpul cât eşti în palat.
Ai înţeles?
Asta doare, căpitane. Credeam că avem ceva.
Niciodată palatul ăsta lăudat
nu a fost cinstit de atâtea gunoaie corupte.
Ai noroc că Signorina
are gusturi aşa de dubioase la tovarăşi.
Da, am auzit că v-aţi apropiat.
- E o profanare! - Stai.
- O bătaie de joc. - Îţi înţeleg neliniştea.
Dacă permitem Romei să facă parade în jurul rămăşiţelor Signorei,
nu mai există cale de întoarcere.
Cetăţenii noştri merită să vadă ce i-au făcut aceşti monştri
mamei Florenţei.
Şi cu privire la ce merită ea?
Clarice Orsini va primi o înmormântare cum se cuvine,
după ce carnavalul de arme va fi părăsit Florenţa.
Dacă îi permitem Romei să găzduiască festivităţile aici,
asta va aduce o sumă considerabilă în cuferele noastre.
Moralitatea noastră nu e de vânzare.
Fără bani pentru hrănirea flămânzilor, protejarea copiilor
şi plata ofiţerilor, se va instaura haosul pe străzi.
Atunci să mai vorbim despre moralitate.
Dacă doreşti ca Florenţa să se alăture cruciadei...
Alinierea cu Roma nu e o opţiune.
Dar a profita de ei, asta trebuie să luăm în considerare.
De ce ascultăm...
- Merge bine? - Zo!
Nu credeam că te voi mai vedea.
Slavă Domnului că eşti acasă.
Nu îmi pot închipui prin ce ai trecut.
- Arăţi... - Mizerabil.
Copt.
Maestrul e bine?
Ca să zicem aşa.
Ce privelişte.
Mica noastră Vanessa le pune la punct pe javrele alea bătrâne.
E uimitoare.
- Ce dezbat? - Roma.
- Mereu Roma. - Destul!
A fost luată o decizie.
Certaţi-vă în altă parte dacă vreţi, dar eu am terminat de ascultat.
Ai un talent înnăscut.
Zo.
Ca prin urechile acului.
- Unde-i Leo? - E în siguranţă.
Doar că... Se învinuieşte pentru tot ce s-a întâmplat la Otranto,
de parcă ar fi executat personal fiecare atrocitate din oraş.
- Cum poate să...? - Pentru că e Leonardo da Vinci.
- Şi lumea se învârte în jurul lui. - Unde e?
În cenuşile atelierului său, concepe maşini de război pentru Sixtus.
Sixtus?
Leo pe care îl cunoşteam eu mai degrabă şi-ar fi vândut sufletul...
Nu e Leo pe care îl cunoaştem noi.
Ar putea lua o vreme până ce îl aducem înapoi.
Femeia de pe punte care stă lângă prinţul otoman
e mama ta.
Te crezi ucigaş, Leonardo?
Dar nu asta eşti.
Fiul meu.
Credeam că ai murit.
Asta au vrut ei să crezi.
Au nevoie să îi urăşti ca să porţi războiul.
Nu eşti una dintre ei?
Eram odată.
Îmi pare rău. Totul e vina mea.
Am crezut că te protejam.
Am vrut să îl cred. L-am iubit.
Încă o fac.
Dar nu mă pot călăuzi după metodele sale.
Al-Rahim?
Voi doi aţi fost împreună?
El e motivul pentru care l-am părăsit pe tatăl tău.
Îţi voi spune totul. Promit.
- Dar nu e timp. - Ce?
Vor veni după ea. Cea pe care ai iubit-o.
Lucrezia.
Ea caută pagina lipsă din Cartea Frunzelor.
Cartea.
Am găsit cartea, Leonardo.
Şi am văzut de ce e capabilă.
Nu trebuie să laşi pagina să cadă în mâinile nepotrivite.
Chiar şi o singură pagină din Carte
are un potenţial distructiv enorm.
A, tu...
Tu vrei ca eu să
o folosesc?
Nu.
- E un vicleşug. - Te rog. Trebuie să asculţi.
Nu.
E o fată cu Lucrezia. Sophia.
Trebuie să găseşti pagina şi să le protejezi pe amândouă
de cei care o caută.
Nu.
Ăsta e...
E unul dintre jocurile sale mentale.
Eşti aici ca să îmi mai furi din planuri, Al-Rahim?
Pentru că îţi pierzi vremea!
Ieşi naibii din mintea mea!
Pleacă!
Tatăl meu, pe care l-am urmat de bună voie
nu e omul care credeam că e.
Amândoi am fost manipulaţi.
Loialitatea noastră a fost exploatată
de către cei în care aveam mai mare încredere.
De-asta m-am întors aici.
Să caut propriile răspunsuri.
Spune-mi, de ce eşti aici?
Caut ceva.
Ceva ce i-ar folosi unui prieten de-al meu.
Ceva de aici?
Când erai administrator al arhivelor secrete,
exista o pagină în colecţie,
din Cartea Frunzelor. Ţi-o mai aminteşti?
Mai vrei ceva porc?
Şi apoi, când ai plecat la Roma, pagina a dispărut.
Presupun că nu a fost o coincidenţă.
De ce cauţi pagina asta?
Pentru că unii cred că deţine o putere formidabilă.
Dacă e aşa,
atunci poate o putem folosi împotriva invaziei otomane.
Doreşti să devii protectoarea Italiei?
Minciunile tatălui meu i-au adus pe turci pe ţărmurile noastre.
Iar eu am o parte din responsabilitate.
Deci, caut împăcare.
Trebuie că eşti obosită. Ar trebui să dormi.
Pagina?
O ai?
Vom discuta asta când eşti odihnită.
Îţi voi face patul.
Ce fel de fiară eşti?
Leo.
L-am adus pe Nico.
Vanessa avea copilul.
- Vrea să te vadă. - Da, e gras şi fericit.
Dacă nu aş şti mai bine, aş zice că e pe jumătate Vespucci.
Ce face cu torţa?
Nu!
Ce...
De ce naiba ai făcut asta?
Acum n-am nicio idee cât de mult va ţine.
Cât de mult va ţine ce?
Mâlul ignifug.
Încă puţin şi te prăjeai.
Uite-te la braţul tău.
La naiba.
Dacă vrem să ajungem la tancuri, va trebui să ţină mai mult de atât.
- Tancurile? - Maşinăriile armate blindate
pe care turcii le-au folosit la Otranto.
Nu ai putea concepe ceva similar?
Am o mulţime de treabă de făcut.
Deci, ar trebui să pleci.
Ce? Ca să poţi lucra la armele pentru Sixtus?
Cum poţi să te aliezi cu el după tot ce a făcut?
E mai mult decât ştii tu.
Poate ne-ai putea spune ce se întâmplă. Putem ajuta.
Bine.
Modelele mele,
planurile mele, mi-au fost smulse din cap.
Au fost folosite împotriva mea
şi a celor pe care îi iubesc.
Au murit oameni
din cauza lucrurilor pe care le ştiu eu.
Leo.
Aşa că nu pot să îmi împărtăşesc intenţiile,
punându-te şi pe tine în pericol.
Îmi pare rău.
Mă bucur să te văd.
Chiar mă bucur.
Dar trebuie să pleci.
Pleacă! Pleacă!
Viziteaz-o pe Vanessa.
Fă cunoştinţă cu moştenitorul.
S-ar putea să-ţi facă bine.
Alo?
- Doamne. - Ajută-ne!
Te rog.
- Te rog, te rog, nu... - Stai.
Grăbeşte-te.
Te rog ajută-ne.
Se va întoarce în curând. Te rog grăbeşte-te!
Scoate-ne de aici!
Te rog!
Se va întoarce! Grăbeşte-te!
Nu-ţi face griji, vă voi scoate de acolo.
Nu ar fi trebuit să vii.
Pagina e a mea, Lucrezia.
Ai dubii.
Dacă am fost prea îndrăzneţi în ce am chibzuit?
Dacă nu putem să atragem Florenţa în cruciada noastră...
Vom înclina lucrurile în favoarea noastră.
De asta sunt sigur.
Dacă nu aş şti mai bine, aş zice că îţi baţi joc de mine.
Cum îndrăzneşti să mă acuzi, Signora,
de aşa o dispoziţie paşnică?
Eşti îngrijorată de noul regim al Florenţei.
Florenţa e condusă de copii.
Discipoli ai lui da Vinci, nu mai puţin.
Îi va convinge el pentru noi.
Fără Florenţa de partea noastră,
temeliile cruciadei s-ar putea nărui.
Şi călătoria asta s-ar termina în dezastru.
Ai puţină credinţă, Signora.
Signora Moschella.
Lord Girolamo Riario,
Conte şi căpitan general al sfintei Biserici Romane.
Ţi-o prezint pe Signora Cereta din Veneţia,
Partenera mea la acest proiect.
E o onoare să o întâlnesc pe noua mamă a Florenţei,
chiar dacă sub nişte circumstanţe aşa de aspre.
Eşti emisar al Veneţiei?
Nu aveţi un tratat cu Imperiul Otoman?
Unul pe care suntem dispuşi să îl dizolvăm
în onoarea compatrioţilor noştri căzuţi.
Unul dintre multele lucruri pe care doresc să la discutăm.
Ne putem plimba pentru o clipă?
Acesta tot timpul pândeşte după umărul tău?
Lasă-ne o clipă, bine? Voi fi în regulă.
Mulţumesc, căpitane.
Te-ai descurcat bine.
Aş putea spune acelaşi lucru.
Nu e ce pare.
Nu va fi uşor convinsă să se alăture cruciadei.
Chiar şi dacă argumentul vine de la tine?
Găzduirea festivalului vostru ajută atenuarea unor poveri financiare,
dar interesul nostru rămâne aici.
Nici Vanessa şi nici eu nu susţinem o alianţă cu Roma.
Încurajările nu se termină cu festivalul.
Cruciada poate salva Florenţa.
În mai multe feluri.
Toţi aceşti oameni au fost executaţi?
Peste 800.
Toţi decapitaţi în numele Domnului şi Mântuitorului nostru,
pentru că nu au vrut să se convertească la islamism,
printre ei nu doar Alfonso din Neapole care apăra oraşul,
ci şi al tău Lorenzo Magnificul.
Rar au fost doi luptători aşa mari biruiţi atât de aspru.
Cred că vezi acum cât de crudă e situaţia noastră.
Fără îndoială că ameninţarea e extremă.
Dar alianţa cu Sixtus nu e ceva ce putem lua uşor în considerare.
Încrederea mea în Tatăl Sfânt a fost de asemenea
greu de câştigat.
Dar avem un inamic comun.
Însăşi existenţa noastră e în joc.
Lorenzo...
Chiar e mort?
Oasele sunt doar imitaţii.
Mi-e teamă că nu am putut să îi recuperăm trupul.
Gunoi spurcat!
Mai e unul acolo.
Gărzi! E unul după piatră.
Fiica ta a spus că adevăratul papă
e ţinut prizonier la Vatican.
Am presupus că e altă minciună de-a ei.
Captivitatea nu era destinul meu.
Nu e nici al tău, Lorenzo de' Medici.
Aliaţii tăi otomani par a nu fi de acord.
Tot ceea ce s-a întâmplat,
tot ce se va întâmpla,
a fost prezis de un om pe care cândva toţi l-am cunoscut
şi iubit.
Tu trebuie că eşti turcul misterios al lui da Vinci.
Iar tu eşti nepotul lui Cosimo de' Medici.
Invazia asta a făcut parte din planul său măreţ.
Bunicul meu nu a avut gustul pentru aşa o sălbăticie.
Fără acest sacrificiu,
nu poate exista iluminare.
Ce iluminare?
Văd numai morţi,
pe care îi ardem ca să facem loc pentru mai mulţi.
Pesemne confunzi calea cu destinaţia.
Locul tău e alături de noi, Lorenzo.
Te-ai născut pentru a conduce.
Să fiu rege peste sălbaticii ăştia?
Conducător al ucigaşilor şi violatorilor, asta sugerezi?
Să mă ascund cu voi în spatele acestor păgâni,
care execută oameni pioşi
şi se îmbăiază în sângele copiilor nevinovaţi?
Aceşti sălbatici sunt doar un instrument pe care îl mânuim.
Un tăiş pentru a reteza, o coasă pentru a secera.
Când instrumentul îşi îndeplineşte utilitatea,
e înlăturat.
Vine un al doilea potop.
Tot ce iubeşti va fi spălat,
dacă nu îţi deschizi ochii,
lăsându-te să renaşti
ca un adevărat Fiu al lui Mithras.
Mai degrabă m-aş îneca.
Bună după-amiaza.
Ce-i asta?
Ultima dată când eram împreună,
am fost atacat şi torturat.
Nu îţi aminteşti?
Îl urmăream pe Carlo de' Medici şi pe confraţii săi din Labirint.
Trebuie să ne fi pregătit o capcană la baia Medici.
Am fost lovit din spate.
Când m-am trezit, tu dispăruseşi.
Oamenii mei te-au găsit, câteva zile mai târziu,
în tunelurile de sub Roma.
Nu am spus nimic când am fost găsit?
Sincer, sunt surprins să te văd într-o formă aşa de viguroasă.
Labirintul.
Ei au fost în spatele tuturor.
I-au ucis pe Rodrigo, pe Clarice,
au încercat să mă îmbolnăvească.
Le vom răzbuna morţile
şi îi vom face să plătească pentru ce ţi-au făcut.
Până atunci, îţi pot oferi doar asta drept mângâiere.
Sixtus a fost de acord să-mi finanţeze munca?
Sfinţia Sa înţelege
că dacă vrea să aibă vreo şansă împotriva necredincioşilor,
are nevoie de ajutorul tău.
Am chemat conducătorii oraşelor-state la Florenţa.
Trebuie să îi convingem să îşi pună neînţelegerile la o parte
şi să se alăture cruciadei.
O demonstraţie din partea ta
le-ar putea pecetlui loialitatea.
Atunci vor primi una.
Ţi-am spus că nu va asculta.
Lorenzo e un om încăpăţânat.
Dar aşa a fost şi bunicul său.
Îşi va reveni.
Dacă nu, oamenii mei îi vor zdrobi oraşul pe drumul către Roma.
De ce lupţi pentru otomani?
Ştiu că nu te-ai născut printre rândurile lor.
Abilitatea lingvistică te trădează.
Am fost prizonier, ca preţiosul tău Il Magnifico.
Fratele meu şi cu mine am fost luaţi când eram copii.
Eraţi sclavi?
Până ce l-am găsit pe Allah.
A dat vieţii mele însemnătate, acolo unde nu era niciuna.
Şi acum îi ucizi pe cei care îl refuză.
Aşa cum oamenii tăi o fac în numele zeului lor.
În ciuda a ce crezi tu, nu suntem sălbatici.
Am fost educat la
Fatir Kuriasi, ca majoritatea oamenilor mei.
Suntem filozofi şi meşteşugari,
ce omoară pentru sultan nu pentru glorie,
ci pentru că Tatăl vostru Sfânt
l-a gonit pe fiul său prin Roma ca pe un animal.
A îl insulta pe el înseamnă a insulta întregul islam.
Ăsta e scopul meu aici.
Pe al tău încă nu îl înţeleg.
Ce mare misiune de stat ai în această zi frumoasă?
Palatul Plăcerii. Au întârziat cu taxele.
- Te plătesc cu felaţii? - Zo, suntem lefteri.
Ce, tu şi Vanessa?
Florenţa.
Carlo de' Medici a furat 500.000 de florini. Nu a mai rămas nimic.
Doamne sfinte.
Dacă nu găsesc o nouă sursă de venit,
vom fi forţaţi să ne alăturăm cruciadei.
Ce, şi răspunsul e să o taxezi pe Singh?
Nu doar pe ea.
Încasez despăgubiri de la toate activităţile ilegale din oraş.
Dacă crezi că poţi să intri peste Singh şi să o jefuieşti,
nu ştii cu cine ai de-a face.
Sunt familiarizat.
Pardon? Ai vorbit cu Singh de unul singur?
Sunt cel mai mare consilier al familiei Medici din Florenţa.
Ce ţi-a făcut?
Nu lovitura de măgar, că poţi încă merge.
- Nu e important. - Femeia cu părţi bărbăteşti?
- Destul. - A, duşul de aur.
Scuze, Nico, dar abordezi asta complet greşit.
Bordelul ăla e o comoară fără fund,
dar trebuie să lucrezi cu ea dacă vrei o bucăţică din comoară.
Am încercat. A refuzat.
Lasă-mă pe mine să încerc. Suntem vechi prieteni.
Avem o propunere pentru tine.
- Da, sunt sigură. - Dă-i drumul.
Acum.
Ia uite, oala de noapte preferată a tuturor.
Te-ai întors pentru mai mult? Sau ai venit să-i plăteşti datoria?
Am venit să iau datoria ta.
Şi am adus Ofiţerii Nopţii cu mine,
ca să mă asigur de cooperarea ta.
- Mă ameninţi, băiete? - Nu e o ameninţare.
Signor Machiavelli are singurul lucru pe care tu nu îl ai.
Putere adevărată.
Mulţumesc, dragă.
Deci?
Credeam că aveai o propunere pentru mine.
Da. Lasă-l să pună taxă pe instituţie. Împarte profiturile.
- Şi în schimb? - În schimb,
îţi va da putere.
Îţi va da un loc în consiliu.
Şi vei fi o nobilă adevărată.
De cât timp eşti aici?
Nu sunt sigură. Două săptămâni?
E greu de spus.
Singura cale de ieşire e deasupra noastră.
Nu eşti de la mănăstire?
Nu.
San Cosimato.
- Cum ai ajuns aici? - A venit noaptea târziu.
A spus că suntem în pericol.
Că trebuie să fugim.
Un cardinal de la Vatican. Sigur că l-am crezut.
Eram patru.
- Lupo a înnebunit. - Îl cunoşti?
Îl cunoşteam.
Nu era acest om.
Ce vrea de la voi?
În fiecare noapte, la răsăritul lunii,
ia una dintre noi.
Dacă refuzăm, pune câinele pe noi.
Nu a mai fost la fel din prima noapte.
E nebun de obsedat, dar de ce?
Ce crede că ştiţi?
A vorbit de o carte.
Paginile se schimbă de fiecare dată când te uiţi la ele.
El spune că una dintre noi o poate traduce.
Cartea Frunzelor. Crede că poţi citi pagina.
E o bibliotecă...
Lupo.
Lupo, nu trebuie să faci asta.
Lasă fetele să plece, şi noi doi
putem învăţa din pagină.
Nu putem.
Doar cei născuţi cu un dar pot citi pagina.
Şi una dintre fetele astea îl are.
- De unde ştii? - Mi-a spus pagina.
Pune-ţi lanţurile, ori voi trimite câinele.
Nu! Nu, nu o face! Nu, nu o face!
Nu! Nu trebuie să faci asta!
Pune lanţurile!
Lupo!
Nu! Nu! Nu!
Sunt aici. Sunt aici.
Sper să fie bună.
Va trebui să te zoreşti ca să le aduni pe toate.
Vrei să pleci? Da?
Uite-ţi oportunitatea.
Ia-o.
Ce naiba faci?
Mişcă-te la întâmplare.
Nu trebuie să urmărească nimeni materialele pe care le folosesc.
Nu.
Să port deghizare?
O rochie micuţă, poate?
Doar grăbeşte-te.
Îmi trebuie totul până diseară.
E adevărat?
Că tu
vrei să te împotriveşti cruciadei?
Nu vom schimba o invazie cu alta.
Republica Florenţa s-a apărat
fără ajutorul Romei aproape 400 de ani,
şi nu văd niciun motiv de a schimba politica.
Cred că subestimezi preţul înarmării unei oşti,
şi realitatea ameninţării otomane.
Aşa cum tu mă subestimezi pe mine.
S-ar putea să fiu nouă în funcţia asta,
dar nu sunt naivă.
Oraşul tău e falimentar, Signorina.
Şi te asigur că turcii vor arunca cu foc asupra Florenţei
după programul lor, nu al tău.
Nu uita lecţiile istoriei, dragă.
Oraşul Bursa ţi-a împărtăşit mândria,
şi a suferit mult pentru asta.
Florenţa nu e Bursa.
Sigur că nu.
Bursa avea cea mai puternică armată, cele mai înalte ziduri.
Şi ei au pornit singuri împotriva necredincioşilor.
- Acum o sută de ani. - Dragonetti.
Au închis fiecare rută comercială,
pentru a tăia calea proviziilor în oraş,
şi au aşteptat doar.
Oraşul a rămas înfometat, s-a ofilit,
şi câţiva ani mai târziu,
când nu mai rămăsese nimeni să lupte,
inamicul a intrat pur şi simplu pe porţi.
Nici noi nu putem lăsa Roma să intre prin porţile noastre.
Exact asta se va întâmpla dacă ne alăturăm cruciadei lor.
Nu vom da cheile regatului.
Nici turcilor, nici Romei, nici altcuiva.
Republica noastră s-a apărat fără ajutorul Romei...
A fost o vreme
când credeam că istoria va venera numele de Machiavelli.
Dar acum,
văd că ai lăsat frumuseţea să îţi întunece judecata,
fiind în joc nimic mai puţin decât viitorul Italiei.
Influenţa mea nu e atât de puternică pe cât îţi imaginezi.
Nici îndrăgita ta republică nu e.
Eşti orb?
Eşti doar atât de puternic cât e da Vinci, iar el e aliat cu Roma.
Dacă o strici, o cumperi.
Nu e cea mai bună reprezentare a unui tanc în mişcare, nu?
Nu mişcarea e problema. Aia e simplă geometrie.
Străpungerea armurii e problema adevărată.
Platoşele lor sunt făcute din acelaşi metal de nepătruns
ca şi tancurile.
Zo.
Când amestec catalizatorul şi agentul,
vom avea câteva secunde
să încărcăm şi să tragem, până ce se dizolvă sticla.
Ce se întâmplă când se dizolvă?
Păi, când focosul se sfărâmă,
contactul cu aerul ar trebui să aprindă amestecul,
ceea ce ar trebui să dezintegreze armura ca şi cum
ar fi acoperită cu rocă topită.
Eşti gata?
Bine.
- Încarc-o. - Doamne.
Sticla se topeşte. Grăbeşte-te.
Aprinde-o!
- Repede! - Încerc!
Doamne sfinte.
Cineva să-i spună lui Hades că a rămas fără serviciu.
Nu-i nici măcar ştirbit.
Cum se poate aşa ceva?
Racheta ta şi-a lovit ţinta, explozivii au funcţionat.
Evident, nu au funcţionat. Dă-o încolo.
Stai. Stai.
E ceva aici.
- Ce? - Aici, uite.
Ce?
Vezi?
E marca producătorului.
Un fel de emblemă,
chiar sub suprafaţă.
Să fiu al naibii.
Ce?
Nu-mi spune că nu îţi aminteşti de plimbarea noastră în Valahia?
Ordinul Dragonului?
Un ban de aur al sultanului Turciei.
Imprimat pe spate.
Ai furat asta de la Vlad Ţepeş?
Poate că el are ceva de-a face cu armura asta indestructibilă.
E o singură cale de a afla.
Vom intra şi ieşi înainte să-şi dea seama că am fost acolo.
Ce? Nu, nici gând. În niciun caz.
Nu mă întorc acolo, mort sau viu.
Trebuie să examinez asta mai departe.
Vino la atelierul meu mâine dimineaţă.
Îmi va trebui o creştere de salariu.
Leo?
Fir-ar.
Ce i-o face?
Nu ştiu.
Cardinalul pe care îl cunoşteam eu
nu ar face asta niciodată.
Mintea sa a fost coruptă de obsesia asta.
Crezi că Cartea l-a înnebunit?
Nu văd altă cauză.
Te voi scoate de aici.
Jur.
O să ne scot pe amândouă.
Lupo?
Ar fi trebuit să îl chemăm pe da Vinci.
Nu aşa călătoreşte regenta Florenţei.
Am colindat străzile astea de o mie de ori.
Refuz să las un titlu să mă încătuşeze de palat.
Of, fir-ar să fie.
Ce?
Vanessa.
Mă bucur tare mult să te văd. Dar acum nu e momentul.
Prietenii tăi sunt speriaţi. Nu ai fost tu însuţi.
Nu ştiu dacă mai pot avea încredere în tine.
Nu au încredere în mine?
Lucrezi pentru Sixtus.
Leo, se foloseşte de tine.
Nu.
Eu mă folosesc de el.
E singura cale prin care îi putem învinge pe turci.
Şi când vei câştiga,
Sixtus va întoarce armele astea asupra Florenţei.
- Nu, îl voi opri. - Cum?
Nu ştiu, găsesc eu ceva.
Leo, nu poţi face asta de unul singur.
Nu ne mai împinge la o parte.
Tot ceea ce fac,
tot ceea ce am făcut,
e pentru Florenţa.
Pentru tine, şi Nico,
şi Zo şi copilul tău.
Sunteţi tot ce mi-a mai rămas din familie.
Mi-au luat toate celelalte.
Mi-au ucis tatăl, mi-au întemniţat mama.
Nu pot risca
să fie rănit vreunul dintre voi.
Am pierdut atât de multe.
Nu pot suporta să vă pierd şi pe voi.
Nu.
Nu, nu eşti singur, Leo.
Te putem ajuta.
Te rog, lasă-ne să te ajutăm.
Cum îl cheamă?
Pe copil.
Giulio.
Dragonetti?
E aici.
Întoarce-te înăuntru, Vanessa!
Traducerea: pterodox (Subtitrari-Noi Team)
www.subtitrari-noi.ro