EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Det her ændrer alt.
Jeg kunne blive heroppe hele dagen.
Men vi har arbejde, der skal gøres, ikke min pige?
Hej gutter!
I er officielt afløst fra vagttjeneste.
Gutter!
Stormflugt, vil du flyve tættere på?
Hvorfor skal vi gå gennem dette hver eneste...
Laver I sjov?
De stod ikke vagt.
De fjolser efterlod to dukker i deres sted.
Disse dukker er muligvis lige så effektive som tvillingerne.
Det er ikke sjovt. Vi byggede det vagttårn...
Jeg ved godt hvorfor.
Jeg forstår bare ikke, hvorfor det ikke driver dig til vanvid.
For så ville der være to tosser i denne samtale,
og så ville vi nok ikke løse noget.
-Siger du... -Astrid, jeg taler med tvillingerne.
Jeg får deres version,
så kan vi finde ud af, hvad vi gør.
Det er en start.
Jamen dog, det er jo vores fremragende sikkerhedsteam.
Der er ingen grund til at overdænge os med ros.
Sten, I efterlod to dukker til at beskytte hele basen.
Hvad tænkte I på?
Rædselspost.
"Dukker", siger du?
Det gør hun. Stakkels, forvirrede tøs.
Hvad du ikke opdagede i din omtågede morgentilstand,
er, at det ikke er dukker.
Det er skibs-skræmsler.
Skibs-skræmsler? Seriøst?
Du så ingen skibe tæt på øen, vel?
Jeg tvivler. Og hvorfor?
De blev behørigt skræmt væk...
Af de korrekt navngivne "skibs-skræmsler".
Kan du følge med i noget af det her? Ikke super meget.
Jeg læser faktisk det her.
Fra Johann. Han er i problemer.
Du efterlader mig ikke med de to fårehoveder.
Hun ved godt, at vi står lige her, ikke?
Johann er omringet af dragejægere,
og hans skib er utæt.
Vi må derud og hjælpe.
Lad mig sadle Stormflugt op, jeg...
Astrid, du må blive her og holde fortet.
Og sikre der ikke sker Drageøjet noget.
Jeg kan ikke tro det.
Det her er måske den værste dag nogensinde.
Snotfjæs og jeg har det eneste drageudstyr, der virker,
og Fedknold er immun over for deres pile.
Hørte du det?
Hvem er en særlig drage?
Det er Fedknold. Ja dig!
Det giver bare mening, at vi tager afsted.
Hikke altså! For alt helligt i Thors verden,
efterlad mig ikke alene med...
Hvad? Fjolser? Båtnakker?
Jeg har altid godt kunne lide dumrian.
Det ligger godt på tungen.
Se her.
"Hvilken tåbe ville tvillingerne tåbe,
hvis tåber kunne tåbe løs?"
Sig det hurtigt.
Du forstår, hvad jeg mener ikke?
Vi stod heller ikke op i morges
og håbede at tilbringe 24/7 med dig, Astrid.
Du er ikke ligefrem som en picnic-tur.
Og du ved, hvad jeg mener.
Du har aldrig været et tæppe på en græsklædt bakke med lækker mad.
Men vi er holdspillere.
Vi vil gøre, hvad der kræves for gruppen.
Derfor vil vi blive her
og nyde dit gode selskab, min fine Astrid.
Også selv om du ikke har tæpper
eller græsklædte bakker.
Vi er senest tilbage i morgen.
Bare gør jeres bedste? Okay?
Og prøv at enes, vil I ikke nok?
Ingen grund til bekymring, unge Hikke.
Astrid, de næste 24 timer bliver svære for dig.
Uden mulighed for at se ind i disse dybe, romantiske,
men fængslende, smukke øjne,
skinnende som guldstøv i vinden...
Okay vi ses, når vi kommer tilbage. Mor jer.
Snak ikke med fremmede.
Farvel. Vi vil savne jer.
Skriv hjem tit.
Vores første teambuilding-opgave bør nok være
at lægge os til at sove igen.
Altså som et team jo.
Jeg er helt enig.
Hvad siger du, Astrid?
Jeg må gemme den her.
Og når jeg kommer tilbage, forventer jeg, at I to sveder voldsomt af hårdt arbejde.
"Hvad siger du, Astrid?" Seriøst?
Har jeg ikke sagt, det er bedre at tigge om lov
end at bede om tilgivelse?
Personligt mener jeg, det er omvendt.
Er du den litterære ekspert,
når det kommer til lov og tilgivelse?
Ti stille. I mister fokus, når I kævler løs.
"Jeg er Astrid".
Hvor modent, gutter.
Har vi allerede ordnet dem?
Vi sparker seriøst...
Det er jeres første.
Alle de andre klarede jeg alene.
Godt holdarbejde.
Ved I hvad? Jeg henter resten af tømmeret selv.
I to kan begynde at binde pæle sammen til trappen.
Tror I, I kan klare det?
Hun lod os ikke svare.
Det kalder man et "retorisk spørgsmål."
Som om det overhovedet findes.
Du forstår ikke.
Et retorisk spørgsmål stilles
for at understrege en påstand.
Ikke for at få et svar.
Ikke så hold-agtigt, må jeg sige.
Overhovedet ikke.
Virkelig? Hvor i Thors navn kunne I to...
Pas på!
Det gjorde ondt.
Astrid, du må bare prøve det her.
Landingen er hård, men...
Vi ved, at det ikke var, hvad du ville,
men vi tror, vi har noget her.
Trappen er brugbar, helt sikkert,
det her kan blive nyttigt.
Nå, det kan det?
Ja. I de rette situationer...
Og hvilke situationer er det så, Benknold?
Jeg mener, vi kunne...
Hvis vi var i...
Du har ingen anelse, vel?
Det tænkte jeg nok.
Et retarisk spørgsmål?
Og ved du hvorfor?
Fordi I to ikke tænker.
I planlægger ikke.
I finder bare på tåbelige ideer og kører på,
uden hensyn til logik, eller hvad I burde gøre.
Hvad skal jeg stille op med jer?
Seriøst. Hvad?
Du kunne starte med at være venlig.
Vent det kan du ikke,
for venlighed findes ikke i din spinkle, lille krop.
-Hvad? -Rolig søs.
Bland dig udenom brormand. Lad mig.
Ved du, hvad dit problem er?
Det kan du tro.
Min liste over problemer er så lang, jeg ikke har styr på den.
Spørgsmålet er, ved du, hvad dit problem er, Astrid?
Mit problem?
Mener du det?
Lad mig skære det ud i pap for dig, min guldhårede ven.
Du har ingen respekt for dem,
der vil hjælpe og være en del af teamet.
Ingen respekt for Fiskeben,
slet ikke for Snotfjæs,
du kunne ikke have mindre respekt for os.
Du kan fortsat håne de andre.
Du kan håne hele denne ø med drager, hvis du vil.
Men jeg vil ikke stå her og høre på,
mens du fornærmer hele Thorskal-stamtræet.
Hun tager fejl.
Det gør jeg.
Jeg... respekterer jer.
Lad være. Du kan knapt nok sige det.
Så trist, Astrid.
Så, så trist.
Hikke, hvor er du, når jeg har brug for dig?
Okay, ud fra Rædselsbrevet
sendte Johann det fra dette område.
Og der stod, skibet var uarbejdsdygtigt.
Korrekt. Så han må være lige under os et sted.
Godt at Fedknold er immun overfor pilene.
Men du er ikke.
Snotfjæs!
Hør ikke på ham.
Jeg klarer den. Vi klarer den.
Ikke?
Det er jeg ikke så sikker på.
Gå væk. Kom ikke tæt på mig.
Han sagde da, det var dragejægere.
Ikke rigtige drager.
Jo, men I kender Johann.
Drager, dragejægere... Hvad er forskellen?
Hvordan gjorde han dem så gale?
Sikkert med en af sine historier.
Ikke sjovt, Snotfjæs.
Jeg ville ikke være sjov.
Lad os nu få Johann ud derfra og være forsigtige.
Vi vil ikke såre dragerne.
Må de såre os?
Det tænker du aldrig over.
Mester Hikke! De er overalt.
Okay, glem det.
Vi må virkelig have fanget de fyre på en dårlig dag.
Væk. Væk, blev der sagt.
Det minder mig om,
da vilde flagermus med rabies angreb mig
ud fra Palaus kyst.
Vær stille!
Du gør dem bare mere sure. Også os.
Mester Snotfjæs! Tak, Thor!
Hvad gjorde jeg?
Du vil have Kaptajn Storflagermus.
Kom nu, de er meget ondskabsfulde.
Johann pas på!
Fiskeben, hvor skal du hen?
Vi er ikke færdige her.
Alle taler altid om Astrid.
Hvor smuk og klog hun er.
Hvor muskuløse og velskabte overarmene er.
Hvorfor ser hun ikke det geniale i Senknold og Ménknold?
Hvad er der?
Hvad er galt?
Slap af kylling. Rolig lille kylling.
Saml dine kræfter. Er det Benknold?
Ja. Er hun i problemer?
Du kan virkelig det med ord. Jeg finder og redder hende.
Hvil dig kylling.
Pjusk ikke dine fjer. Jeg vender tilbage.
-Hjælp. -Ben. Nej!
Dragejægerne.
Astrid. Jeg må hente Astrid.
Når jeg slipper ud af de kæder, vil jeg...
Vil du hvad?
Det ved jeg ikke,
men I kommer ikke til at kunne lide det.
Hvor er hun ilter.
Det kan jeg lide!
Så de tog bare Fiskeben og fløj væk?
Ja, sådan skete det.
Johann, tog de vilde drager noget fra skibet?
Mad? Ferskvand? Noget?
Nej, Mester Hikke.
De lod til kun at ville genere mig,
indtil I kom, og så begyndte de at genere jer.
Hvilket ærlig talt var en lettelse.
Jeg har altid været dragernes gode ven.
At de ville vende sig mod mig på denne måde, det er ufatteligt.
Det giver ingen mening.
Mareridt, flaksere og gronkler, selv i naturen
burde de ikke være så aggressive.
Stikkende Lyn eller Skiftevinger
ville jeg kunne forstå, men...
Måske har de her aldrig set mennesker før?
Jeg ved, at vi har været nær dem i naturen.
De har aldrig opført sig sådan.
Snotfjæs, jeg må desværre indrømme, du har en pointe.
Sten er du okay?
Stenknold, træk vejret. Hvad foregår der?
Du er nødt til at gøre noget ved de trapper.
Der må være hundredvis af dem,
eller i hvert fald over ti.
Hvad? Trapperne?
Nej. Det er Benknold. De fik Benknold.
-Hvem gjorde? -Dragejægerne.
Det er min skyld.
Ja, det er det.
Jeg var for hård ved hende.
Du var alt for hård ved stakkels søs.
Hun er bare Benknold. Hun kan ikke gøre for det.
Sande ord, A. Sande ord.
Undskyld. Jeg vil bare hjælpe dig igennem,
du ved skammen, alle de dårlige ting du gjorde,
som du burde have det skidt med,
for at få dem afsluttet.
Hvad er det?
Der er måske slet ikke nogen Benknold.
Måske er der ingen af os overhovedet.
Hvad er planen? Vi må redde min søster.
Vi må sende SOS til Bersærk.
Vi har brug for forstærkninger straks. Hjælpekorpset.
Hvordan ved vi, at han vil nå det?
Nej.
Ved vi så, de kommer tilbage i tide?
Nej.
Der er en skræmmende mangel på klarhed i de svar.
Det skal nok gå.
Vi holder Fortet, forsvarer basen,
og så får vi din søster tilbage. Okay?
Sig: "Okay Astrid".
Okay Astrid.
Vi kan på ingen måde forsvare Fortet
mod et angreb med kun en flyvende drage.
Men måske kan vi sænke dem, indtil hjælpen kommer,
hvis vi bruger våbnene sparsomt.
Vent. Jeg ved en endnu bedre måde, vi kan sænke dem på.
Ikke nu. Jeg må tænke.
Nej Astrid. Du skal høre det.
Hør på mig!
Okay, hvad er din idé?
Okay altså, som du ved, er jeg ekspert inden for snyderi.
Jeg er Dragefortets fupmager.
Fupmager extraordinaire. Borgmester i Fupstrup.
Ja vi ved, du kan snyde.
Men det gør de ikke.
Så jeg tænker, vi fupper dem
til at tro, vi er flere her, end vi er.
Først skibs-skræmsler,
og så bygger vi vores egen fup-hær. Det bliver kanon.
Vent. Jeg fik endnu en idé.
Ved du, hvor mange Loke-agtige tanker, jeg får lige nu?
Det er som en storm af ballade,
der dunker i mit hoved.
Her kommer en...
-Stenknold! -Ja?
Der er ikke tid til løjer og Lokerier.
Det er tid til strategisk tænkning og nøje forberedelse.
Der er tider, hvor du må være seriøs,
død-seriøs, ellers kan folk dø.
Vi kan dø. Benknold kan dø.
-Forstår du? -Ja jeg forstår.
Jeg tager det seriøst.
Jeg er en seriøs fupmager.
Og jeg har idéer, der kan hjælpe.
Sten, hør på mig.
Du ved, alle de tidlige morgener,
når det stadig er mørkt, og jeg er ude alene på Stormflugt?
Jeg gør nu.
Bliver det her sært?
Nej. Det, jeg gør, er at træne.
Dag og nat - jeg træner mig selv til situationer som denne.
-Derfor gør vi det på min måde. -Men jeg har gode idéer.
-Og jeg tror på dig. -Nej du gør ej.
Du tror bare, jeg klokker i det
og får os alle dræbt.
Nej! Det passer ikke.
Det eneste, jeg tror på, er,
at vi spilder tiden, når vi burde forberede os.
-Vi har meget arbejde. -Det er min søster derude.
Hvis vi fejler og ikke redder hende,
kan jeg ikke leve med mig selv.
Ved du hvad? Du har ret.
Gør, hvad du skal gøre, så forbereder jeg vores forsvar.
Så mødes vi, og når tiden er inde,
beslutter vi, hvad vi bruger, okay?
Kanon plan.
Fedt!
Vi vil bruge min. Så det er godt.
Så længe vi forstår og accepterer,
at jeg leder modangrebet, og du følger mig.
Uha.
Det er ham, ikke?
Du kender vist ikke Dragerytterne
så godt, som du troede, Dagur.
Slet ikke.
Min bror havde i det mindste en plan.
De hoppede bare ikke på den.
De prøvede ikke på at redde Johann
fra de drager.
Pigen beviser det.
Jeg beviser, at I alle er blevet narret.
Så må vi smutte.
Få en ny plan.
Ingen nye planer.
Vi må bare klare dem alle i stedet.
Hør, hvis I alle vil på en selvmordsmission,
er det jeres problem.
-Men jeg advarede jer! -Hun lyver. Hun forsøger at forvirre os.
Jeg lyver altid.
Vent nu er jeg forvirret.
Eller hun siger sandheden for at forvirre.
Saml mændene. Vi rykker langsomt ind.
Ødelæg alt på vores vej, indtil vi får fat på Drageøjet.
Derefter ødelægger vi, hvad der er tilbage.
Undskyld mig, hr...
Og frue...
Men der er noget, jeg har tænkt på.
Det sker dagligt, men okay.
Vedrørende denne Ryker-fyr.
Det virker, som om han har påtaget sig rollen som leder.
Og ja, jeg har altid troet,
at det var din rolle.
Det er ikke hans rolle.
Det er det, din kvajpande.
Vi udnytter bare Ryker lige nu.
Når han viser os Drageøjet...
Så finder vi den værst mulige måde
at slippe af med dem på.
Sikken lettelse.
Når vi får Drageøjet,
Ryker og hans mænd? Vi ses.
Det er den værste plan, jeg nogensinde har hørt.
Ti så stille!
Stop. Rør jer ikke.
Endelig.
Hvor længe har vi gået?
Mine fødder er hævet op som vandmeloner.
Mester Hikke,
jeg er klar over, at du er drageeksperten blandt os.
Jeg vil ikke sige drageekspert, men...
Som jeg var ved at sige,
det forekommer mig, at denne ø er besat
af en flok ganske uvenlige, vilde drager.
Du har ret.
Men det er værre end det.
Du er fuld af gode nyheder, er du ikke?
Giv mig den.
Så betyder det vel, at vi får lov til at redde ham.
Ja. Og tak fordi du melder dig frivilligt.
Det bliver ikke let.
Med dig som chef gør det ikke.
Kan du se deroppe?
Dragevagter. Det ser ud til, de er forberedt.
Det bliver virkelig svært at komme tæt på Fiskeben.
Livet som dragerytter er vel kortere end de fleste.
Jeg vil savne ham.
God pointe, Johann.
Lad os komme væk.
Vi går ingen steder.
Jeg sagde, det bliver svært, ikke umuligt.
Dette er vores sidste forsvar, Stormflugt.
Hvis de når hertil,
vil disse forhåbentlig klare dem.
Uanset hvordan det ser ud lige nu,
kan forsikre dig om, at jeg har en plan for disse balloner.
Det er jeg sikker på.
Men Astrid, bare en lille hurtig ting.
Kan du få mig ned på jorden,
før jeg flyver ind i solen?
Er det tid?
Det er tid.
Det her bliver en hård dag, Stormflugt.
Hvad end vi står overfor,
gør vi det sammen.
Hej hvad har du der?
Bare løsningen på alle vores problemer.
Jeg tager Macey, men du må få de andre,
undtagen måske sværd og økse her.
Ubeslutsom? Det forstår jeg godt.
Sten, de her våben er alle til nærkamp.
Hvis vi kommer dertil, er vi kun to, og så er vi færdige.
Ja men...
Vi har ikke tid.
Gør mig en tjeneste.
-Men... -Katapulten på mit tag.
Du kan vel bruge den, ikke?
Det er et destruerende våben, ikke?
Det er det. Så gå derop og destruer ting.
Men på min kommando - ikke før. Forstået?
Forstået. Kom så Macey.
Mærker du stemningen?
Det er frygt.
Og snart vil det være død.