Ако не се лъжа, имам честта да разговарям с граф Безухов?
Масон ли сте?
Тъй преминава световната слава!
Обичам ви, повече от всички.
Това ми стига.
Не съм в състояние да ви обещая нищо.
Татко, ще ми трябват още пари.
Колко? - 43 000.
Какво?
Наташа, това е княз Андрей Болконски.
Ще ми разрешите ли да танцувам с дъщеря ви, Наталия?
Разбира се.
Върви при нея, не я оставяй да се изплъзне! Направи й предложение.
Така ще сторя.
Защо той не идва?
Минаха три седмици.
Казал ли е, че ще дойде?
Не,
но ме обича, сигурна съм.
Каза ли го?
Не на думи. Но как би могъл да ме гледа така
Не на думи. Но как би могъл да ме гледа така,
а да не изпитва чувства?
Ами ти?
Обичаш ли го?
Да. Обикнах го
още когато го видях за първи път в Отрадное.
Не е същото като с Борис, нито с другиго. Така...
Не е същото като с Борис, нито с другиго.
Така дълбоко е, че ме плаши.
Трябва да е истинска любов, нали?
Предполагам, мила моя.
Тогава защо той не идва?
Не знам, миличка.
Ако е писано, ще се случи.
Нищо не можем да сторим.
Иди да си легнеш, да видим какво ще ни донесе утрото.
Лягай си, да видим какво ще ни донесе утрото.
Не мога, мамо. - Стига толкова приказки.
Не мога, мамо. - Стига приказки.
В леглото.
Първо, женитбата не е идеална по отношение на сродяване,
богатство и знатност.
Ростови са добро семейство, татко.
Може и така да е, но би могъл да се справиш и по-добре, знаеш го.
Второ, не си в първа младост и здравето ти не е укрепнало.
Така и не се възстанови напълно от раната, която получи при Аустерлиц.
Казваш, че си влюбен в това момиче.
Много, татко.
Много дълбоко, татко.
Победа на надеждата над опита. Добре.
Моля те, направи го заради мен.
Отложи за година, замини в чужбина, лекувай се, намери учител за Николушка,
и после, ако след година страстта ти към това момиче
все още е неустоима, ожени се за нея.
Ще го сториш ли? За да ми угодиш?
Мамо! Мамо! - Наташа.
Това е той! - Какво?
Това е той. Какво да правя? - Княз Андрей Болконски.
Княз Андрей, удоволствие е да ви посрещнем тук.
Отдавна не сме ви виждали.
Графиньо Ростова, ще ми разрешите ли
да разговарям насаме с дъщеря ви?
Разбира се, княже.
Елате с мен.
Обикнах ви на мига, в който ви съзрях.
Обикнах ви от мига, в който ви видях.
Мога ли да се надявам...
да ме обикнете?
Да, да! Да, обичам ви.
Трябва да ви кажа, че баща ми постави условие, за да даде съгласието си -
Трябва да ви кажа, че баща ми постави условие за съгласието си,
сватбата да стане не по-рано от година
сватбата да стане не по-рано от година.
сватбата да стане след не по-рано от година.
Имам работа в Швейцария.
Не може да стане другояче.
Година изглежда дълго време,
но така ще ви дам шанс да изпитате любовта си.
Годежът ни ще остане тайна.
Считам се за обвързан, но вие не бива да сте.
Считам се за обвързан, но вие недейте.
Ескам да се чувствате напълно свободна да решите друго.
Искам да се чувствате напълно свободна да решите друго.
Толкова дълго.
Не.
Ще го сторя.
Ще чакам.
Отново ви благодаря.
Благодаря.
Довиждане.
Хайде, Ростов, не изоставай!
Давай, Ростов, не изоставай!
Мътните го взели, изгубих го!
Ти, бързо! Мини отстрани.
Ти, бързо! Заобиколи отстрани.
Отрежи му пътя.
Намери го! Намери вълка!
Чухте го! Претърсете ей там!
Хайде!
Отрежете им пътя!
Отрежете му пътя!
Бързо! Отрежете им пътя!
Бързо! Отрежете му пътя!
Язди добре.
Благодаря, обичам да яздя.
Обаче те нямаше накрая. - Така е.
Божичко, голям си беше.
Такъв беше.
Радвам се, че не видях края.
Каква е тази работа с годежа?
Сгодена съм, това е, и съм много щастлива.
Той е чудесен човек, Ники.
Нима? Срещал съм го веднъж.
Стори ми се чешит.
Не, грешиш, не е такъв! Той е много...
Изпитва дълбоки чувства. - И те обича?
Естествено, че ме обича!
Защо тогава е заминал за една година?
Защо тогава е заминал за година?
Защо не е обявил годежа?
Сякаш се срамува от семейството ни!
Ти не разбираш и не искам да говоря повече за това
Не разбираш и не искам да говоря повече за това
с теб! - Както щеш.
Ники, миличък,
знаеш, че имаме големи затруднения с парите.
Като жена, сестра ти няма права върху имотите на княз Андрей,
а с каквото и да се захване баща ти, не се получава,
толкова е щедър по природа,
че всички се възползват от него.
А ти, скъпи Ники,
и тази работа с играта на карти с приятеля ти Долохов,
с играта на карти с приятеля ти Долохов,
нанесе тежък удар върху семейното богатство.
Знам, мамо, и съжалявам.
Знам, че съжаляваш и ще се зарадваш да научиш,
че е в твоя власт да поправиш стореното.
Как да стане?
Помниш ли Жули Карагина?
Някога играехте заедно. - А, да.
Станала е чудесна млада жена.
И тъй като всичките й братя, за жалост починаха,
И тъй като всичките й братя за жалост починаха,
тя е наследница на огромно състояние.
Настояваш да пожертвам моята чест
и чувствата ми за пари?
Разбира се, че не!
Разбра ме погрешно. Искам да си щастлив.
Разбра ме погрешно. Искаме да си щастлив.
Но може да си щастлив с Жули Карагина.
Но може да си щастлив с Жули Карагина,
може да успееш да се влюбиш в нея,
нищо й няма!
Мамо, не мога да нареждам на чувствата си!
Разбирам и ми е неприятно да те моля,
но положението ни е отчаяно,
и като наш син, само ти можеш да ни помогнеш.
Ще си помисля, мамо.
Само това ви обещавам.
Нещата сами ще се подредят, мила моя.
Не унивай! Коледа наближава!
Още разходи!
Точно това ни трябва, да забравим грижите си
и да отидем да видим истинската стара Русия.
и да видим истинската стара Русия.
Вуйчо Михаил живее както е било по старо време -
всички са заедно!
Добре дошли, добре дошли!
Вуйчо! - Михаил! - За нас е чест!
Вуйчо Михаил! - За нас е чест!
Здравейте! - Графиньо Наташа, братовчедке Соня!
Здравей! - Графиньо Наташа, братовчедке Соня!
Ето ви и вас!
Ето ни и нас!
Ето ви и нас!
Петя, колко си пораснал!
Елате, елате, оставете студа навън, влизайте!
Седнете, настанете се удобно! - Благодаря!
Анисия, гостите ни дойдоха!
Не се тревожете, видяхме, че идвате.
Погледни! - Прекрасно!
Погледни! - Прекрасно е!
Добре дошли сте, моля, сядайте, яжте и пийте.
Вкусно!
Много е вкусно!
Толкова съм щастлива, че си тук.
Толкова се радвам, че сте тук.
Не знаех, че вуйчо е женен. - Не е.
Тя откъде знае какво да прави? - Носи го в кръвта си.
Приличал на обикновен човек, като войник, но това бил той!
Приличал на обикновен човек, на войник, но това бил той!
Трябвало да го кара да говори,
Трябвало да продължи да го кара да говори,
Трябвало да да го кара да говори,
но така се уплашила, че се опитала да побегне
и той я сграбчил!
Няма защо да се тревожиш за него.
Няма защо да се тревожите за него.
Мога да ви разкрия бъдещето,
Може да узнаете бъдещето си,
ако идете в хамбара нощеска.
Как? Какво се прави?
Стоиш и слушаш -
ако чуеш чукане, лошо ти се пише,
ако чуеш чукане, не е на добро,
но ако чуеш как се сипе зърно,
е на хубаво.
Едва ли някой от вас ще отиде там.
Аз ще отида.
Не се боя.
Ще ми покажеш ли пътя?
Да, г-це. Последвайте ме.
Да, госпожице. Последвай ме.
Да, госпожице. Последвайте ме.
Това там е хамбарът, г-це.
Не се обръщай назад.
Не се обръщайте назад.
Соня.
Николай.
Студено ли ти е?
Никак даже.
Таша?
Добре съм.
Да си живеехме така, в провинцията, вечно.
Ще ми се!
Наистина ли?
Разбира се, обичам Андрей. Разбира се.
Разбира се, обичам Андрей. Разбира се, че е така.
Липсва ми и копнея за него,
но в същото време... - Вижте! Кометата!
но в същото време... - Погледнете! Кометата!
Хората разправят, че носи големи промени.
Хората разправят, че вещае големи промени.
Понякога ми се иска нищо да не се променя,
да можеше да сме само ти, аз и Соня, ето така.
Да си останем деца.
Невъзможно е.
Тази нощ е възможно.
Майко, татко,
искам да ви кажа нещо преди да се върна в полка.
искам да ви кажа нещо преди да се върна в полка си.
Трябва да ви кажа,
че обичам Соня
че съм влюбен в Соня
и искам да се оженим.
Знам, че не това искате за мен, но не мога да отричам чувствата си,
искам и Соня да го чуе.
Обичам я.
Друга не съм обичал, не бих могъл да се оженя за друга.
Ето това е. Съжалявам.
Но ще престъпиш волята на родителите си.
Вече си голям, Николай,
може да се ожениш за когото си поискаш,
но нито аз, нито баща ти ще ти дадем благословията си!
Моля ви, да не се караме, мамо...
Иля! Говори с него.
Мило момче, ако не бяха обстоятелствата,
не можеше да желаем по-добра партия от Соня.
Тя е мило момиче и много я обичаме...
Какви обстоятелства? - Знаеш много добре какви!
Семейните ни дела са в безпорядък
и очаквахме от теб да ни помогнеш да ги сложим в ред!
и очаквахме от теб да ни помогнеш, за да ги сложим в ред!
Поведението ти досега постигна тъкмо обратното.
Пък и Соня ти е братовчедка.
Как си й позволил да те придума...?
Чувствата са си мои, майко,
и няма да наруша дадената дума.
Тогава да си наясно, че никога няма да приема
тази интригантка като моя дъщеря! - "Интригантка"?!
таза интригантка като моя дъщеря! - "Интригантка"?!
Как може да наречете така
Как може да изречете тази дума
змомиче, което винаги ви е обичало като дъщеря?!
за момиче, което винаги ви е обичала като дъщеря?!
момиче, което винаги ви е обичало като дъщеря?!
Соня няма никаква вина!
Никакви чувства ли не изпитвате към нея?
Нямам какво повече да ти кажа!
Повече нямам какво да ти кажа!
Мамо...
Ще отида при нея.
Не, оставете на мен, ще й обясня.
Не, остави на мен, аз ще й обясня.
Не, оставете на мен, аз ще й обясня.
Всичко ще се нареди, знам, че така ще стане.
Неблагодарница!
След всичко, което сторихме за нея!
Тя не е неблагодарница, мамо, знаете го.
Не е станало по нейна вина,
тя не знаеше, че Николай ще го каже.
Никога не е очаквала нищо от него.
А сега синът ми ме мрази!
Не ви мрази!
Не те мрази!
Не ви мрази!
Не те мрази!
Не ви мрази!
Иска благословията ти.
Иска благословията ви.
Ако го накарам да ми обещае, няма да извърши нищо тайно.
Ще го накарам да ми обещае, че няма да прави нищо тайно.
Ще се върне в полка си и кой знае,
чувствата му може да охладнеят. - Извъди се голям разбирач на любовта.
чувствата му може да охладнеят. - Вече много ги разбираш любовите.
Не го оставяй да си тръгне с лоши чувства помежду ви.
Не го оставяйте да си тръгне с лоши чувства помежду ви.
Кой знае какво може да се случи?
Нищо, което мисля, правя или кажа
е от значение!
Семейството ни е съсипано!
Мен единствена ме е грижа.
Мамо.
Довиждане, Петя.
Обичам те. - И аз те обичам.
Грижи се за себе си.
Ще го направя, татко.
Това е! Побързайте!
И тази къща ли е наша?
Това е московската ни къща.
Мирише странно.
Трябва да се проветри, скъпи.
Сигурно дядо ти ще я пребоядиса в по-весели цветове.
Сигурно дядо ви ще я пребоядиса в по-весели цветове.
Как ли пък не! И така си е добре.
Ще вечеряме в шест часа.
Ще вечеряме в шест.
Отивам в кабинета си, не ме безпокойте дотогава.
Имам много работа, важна политическа дейност, която
жени и деца...
жени и деца изобщо не могат да проумеят.
Простете ми, мадмоазел Буриен.
Постете ми, мадмоазел Буриен.
Скъпи княже, напълно ви разбирам.
Дали? Дали?
Сладко дребосъче!
Когато говоря за женската глупост,
имам предвид онази, а не вас.
Не може да бъде!
Какво?
Как можеш да се възползваш от слабостта му?
Как може да се възползвате от слабостта му?
Играеш си с него!
Играете си с него!
Правиш за посмешище и него, и себе си, и мен!
Правите за посмешище и него, и себе си, и мен!
Мислите ли, че княз Андрей ще е в Москва, когато пристигнем?
Той заявил ли нещо окончателно?
Той заявил ли нещо определено?
Заявил ли нещо определено?
Не, нищо определено.
Не залагай големи надежди.
Ще дойде, когато е писано.
Ще дойде, когато трябва.
Какво има, душичке?
Андрей няма да дойде!
Раната му се отворила наново
Пише, че раната му се е отворила наново
и лекарите настояли да почива и да се лекува.
и лекарите му настояли да почива и да се лекува.
Изпраща ви поздрави,
а на чен - любовта и разочарованието си и тъй нататък.
а на мен - любовта и разочарованието си и прочие.
Защо не дойде да се лекува тук?
Трябва да уважи лекарските съвети, миличка.
Едно дълго пътуване може да се отрази зле на здравето му.
Дръж се.
Сигурна съм, че скоро ще го видиш.
Сигурен съм, че скоро ще го видиш.
Но аз искам да го видя сега!
Не сле дълго няма да си спомням как изглежда!
Не след дълго няма да си спомням как изглежда!
Това е дъщерята.
Затова сме тук. - Не е красавица.
Значи затова сме тук. Не е красавица.
Но е трофей, Борис. Трофей. Дръж се прилично.
Княз Болконски.
Княз Болконски. Мадам.
Мадам.
Княз Болконски. - Мадам.
За нас е чест, че ни поканихте на именния си ден. Честито!
Мога ли да ви представя сина си, Борис?
За мен е чест, ваше превъзходителство.
Да, добре сте ми дошли.
А, Ростопчин!
Това е граф Ростопчин, майко! - Той е губернатор на Москва!
Граф Ростопчин, майко! - Губернаторът на Москва!
Говори с княгинята.
Княгиньо Маря.
Борис Друбецкой.
Приятно ми е да се запознаем най-после.
Мога ли да ви попитам,
харесва ли ви Москва?
Малко съм видяла от нея, г-не.
Ще ми позволите ли да ви покажа някои от забележителностите й?
Мисля, че познавате приятеля ми Безухов?
Бонапарт постъпва с Европа като пират със завоюван кораб.
Амбициите му нямат граници!
Пак ще се стигне до война, помнете ми думата! - Не, княже.
Нашият цар притежава мъдростта и смелостта да го удържи.
Казвам ви...
Казвам ви,
войните ни с французите ще са неуспешни,
докато се намесваме в Европа.
Да поддържаме границите си силни и безопасни,
Да поддържаме границите си укрепени и безопасни,
тогава няма да има нужда да се страхуваме от Бонапарт.
тогава няма защо да се страхуваме от Бонапарт.
Ако нагази в Русия, ще го изпратим у дома,
виещ, с опашка между краката!
с вой и опашка между краката!
Добре казано, княже! Добре казано!
Може ли да седна при вас?
Надявах се да го сторите.
Как ви се понрави младежът?
Понрави ли ви се младежът?
Кой?
Борис Друбецкой.
Стараеше се много да ви се понрави.
Сигурно.
Бихте ли обмислили да се омъжите за него?
Бихте ли се омъжили за него?
Понякога си мисля, че ще се омъжа за всеки, само да избягам...
Понякога си мисля, че ще се омъжа за всекиго, за да се махна...
Понякога си мисля, че ще се омъжа за всекиго, за да се махна.
Не мисля, че той иска да се държи жестоко.
Едва ли умишлено се държи жестоко.
Знам, забравете думите ми.
Знам, забравете казаното.
Кажете ми истината, графе,
каква е Наташа Ростова?
Само дето...
Андрей рискува толкова много, постъпва против волята на баща ни.
Андрей рискува толкова много, постъпвайки против волята на баща ни.
Тя толкова ли си струва?
Не знам как да отговоря на въпроса ви.
Според мен...
Според мен
няма друга като нея.
Тя е очарователна.
Не знам.
Според мен - да, струва си всичко.
Според мен - да, струва си.
Всичко.
Напълно.
Честно, майко. Постарах се, но беше безнадеждно.
Едва ме забелязваше.
Нещо не й е наред.
Може би е умствено изостанала.
Жули Карагина също я има.
Харесва ме и е богата колкото другата.
Тя има други ухажори, Борис. - Знам как да я омая.
Обича романтична поезия, всичко, в което има меланхолия,
плачещи върби и други такива.
И много въздишки.
Тя си въобразява, че е имала трагичен живот.
Въобразява си, че е имала трагичен живот.
Бог знае защо!
Значи си уреден.
Работата е там, дали ще понеса да съм женен за нея?
Но дали ще понеса да съм женен за нея?
Каква тъжна физиономия.
Личи си, че сте страдал
като мен.
Да.
Ние с вас, Жули,
сме твърде чувствителни за този жесток свят.
Да. - За сляпата, безчувствена тълпа.
Но вие май се справяте доста добре?
Жули, играя игрите им защото ми се налага.
Жули, играя игрите им, защото ми се налага.
Но в сърцето си
Но в сърцето си...
аз
аз...
Аз...
Обожавам рисунките и стиховете,
обожавам рисунките и стиховете,
които изписвате в албума ми, Борис.
"Селски дървеса, вашите тъмни клони ръсят над мене мрак и меланхолия...
"Селски дървеса, сянката ви крие моята тъга.
О, облачно небе, дали утре ще открия светлина?"
Знаеш ли, вярвам ти!
Вярвам, че ще я откриете!
Синът ви, Борис, не е ли с вас?
Не, прекрава цялото си време напоследък с Жули Карагина.
Не, прекрава цялото си време напоследък у Жули Карагина.
Сигурно не сте чули!
Той е приетият кандидат, ще се женят!
О! Какви чудесни новини!
За предишния ти обожател, Наташа.
Предишният ти обожател, Наташа.
Не ме дразнете, татко, тогава сме били деца.
Много се радвам за Борис, Ана Михайловна.
Да, издигна се, но кой го заслужава повече?
Винаги е бил добро момче.
Такъв беше!
Вашият годеник скоро ли ще дойде?
Годеник ти скоро ли ще дойде?
Годеникът ти скоро ли ще дойде?
Да...
Толкова дълго сте разделени, навярно ви е тежко.
Толкова дълго сте разделени, навярно ти е тежко.
Баща му е тежък старец,
Баща му е труден старец
Баща му е труден старец,
и става все по-зле, вечеряхме у тях преди време.
и става все по-зле, вечеряхме у тях наскоро.
става все по-зле, вечеряхме у тях наскоро.
Има непоклатимо мнение! - Божичко!
С непоклатимо мнение! - Божичко!
Но малката княгиня Маря е много
мила и добра.
Зълвите изобщо са зли,
Зълвите са зли,
но тази и мухата няма да обиди.
но тази и муха няма да нарани.
Ако бях на твое място, още утре щях да ги посетя с баща ти.
Какво мислите, татко?
Може да отидем, да...
Малко се страхувам от княза.
Ужасно ме скастри неотдавна,
Жестоко ме скастри неотдавна,
заради несполуките ми с опълчението.
Вече го е забравил, Иля.
Хрумването на Ана е добро.
Когато княз Андрей се завърне,
вече ще се познаваш и със сестрата, и с бащата.
Сигурно е така. - Значи е уговорено.
Ще бъдете ли така добри за почакате тук, г-не?
Странно, боже помилуй.
Странна работа.
Дали пък някой не е болен?
Какво?! Не ги искам в къщата си!
Не съм ги канил! Ти ги приеми за колкото време искаш!
Не съм ги канил! Срещай се с тях колкото ти се ще!
Не съм ги канил! Срещай се с тях, щом искаш!
Папа!
По-добре да тръгваме.
Скъпи граф Ростов, извинете, че ви накарахме да чакате.
Князът не е добре със здравето, но княгиня Маря ще ви приеме.
Аз съм нейна компаньонка.
Моля, насам.
Мила княгиньо, довел съм ви малката си
песнопойка.
Съжалявам, че баща ми не може да ви приеме.
Е, някой друг път.
Но и двете имате възможност да се опознаете.
И двете имате възможност да се опознаете.
Харесва ли ви Москва, графиньо Ростова?
Напълно, благодаря. Израснала съм тук, това е домът ми.
Много, благодаря. Израснала съм тук, това е домът ми.
Да, благодаря. Израснала съм тук, това е домът ми.
Но разбира се!
Ние именно сме полските мишки.
Ние сме полските мишки.
Харесвам много магазините и театърът.
Харесвам много магазините и театъра.
Но княгинята не от онези,
Но княгинята не е от онези,
които се захласват по градските удоволствия, нали?
Не.
Не съм.
Колко хубаво! Двете сигурно имате много да си разказвате!
Колко хубаво! Двете сигурно имате много да си кажете!
Вероятно, мадмоазел, трябва да ги оставим насаме.
А, Ростов! Не знаех!
Бог ми е свидетел, не знаех!
Това младата графиня ли е?
Нищичко не знаех, трябва да ми простите.
Бог ми е свидетел, не знаех!
Никой нищо не ми спомена!
Добро утро.
Наташа, мисля, че трябва да си вървим. Дойдохме в лош момент.
Трябва да ни дойдете на гости, княгиньо.
Приятно ми беше да се запознаем, мадмоазел.
Почакайте!
Мила Наташа,
искам да знаете,
радвам се, че брат ми намери щастието си.
Мисля, че сега е неудобно да говорим за това, княжна.
Неудобно е да говорим за това сега, княжна.
Довиждане.
Беше ужасно!
Държах се ужасно с нея!
Но беше толкова студена и скована с мен! А старият княз...
но беше толкова студена и скована с мен! А старият княз...
Но беше толкова студена и скована към мен! А старият княз...
Не ме харесват.
Не ме искат в семейството си.
Да можеше Андрей да си дойде!
Тройка и шестица.
Добър ден, графе.
Добър ден.
Борис току-що ми казваше, че има голямо желание
да бъде посветен в тайнствата на свободните зидари.
Бихте могъл да го уредите
Бихте могъл да го уредите,
за него, нали? - Наистина ли?
нали? - Нима?
Искрено ли се интересувате? - Разбира се.
Ще се отрази добре на кариерата му, нали, Пиер?
Не това е истинската цел на ордена!
За да станете масон, трябва да се пречистите
и да се посветите на съграждането на един по-добър свят,
и да се посветите на съграждането на по-добър свят,
да живеете за ближните си.
Да, и това също. Напълно съм съгласен!
Ще му помогнете ли, Пиер?
Пиер заема много висока длъжност сред масоните.
Може да е станал главен
Може вече да е станал
главен майстор! - Елен!
велик майстор! - Елен!
За тези неща не бива да се говори
извън дома. - Все забравям!
Ще му помогнеш, нали?
Ще му помогнете, нали?
Напълно ли сте сериозен?
Налъно съм сериозен, граф Безухов.
Напълно съм сериозен, граф Безухов.
Колкото може да бъде някой, граф Безухов.
Какво направихте с всичките тези блага,
които са ви били дадени?
Трябва да се пречистите,
послушайте съвестта си.
Вгледайте се в себе си.
Тъй преминава световната слава!
Запитайте се,
довелен ли сте от себе си,
доволен ли сте от себе си,
от живота си?
Няма да отидем, Наталия.
Глупости!
Само едно малко утчнение.
Само леко съм неразположена.
Иди на опера, забавлявай се, миличка!
После ще ми разкажеш.
Това ще те разсее,
ще видиш. - Не искам да ходя.
Никого не искам да виждам.
Нека остана да ви правя компания.
Не ми трябва компания. А само малко почивка.
Ела и ме целуни.
Ето така.
А сега, върви.
...следващия път трябва да си по-добър...
Не мърморя, но ще е хубаво,
Не натяквам, но ще е добре
Не ви натяквам, но ще е добре
ако се постараеш повече.
да се постараете повече.
Само се отбих да ви кажа колко се радвам,
че се върнахте в Москва, граф Ростов.
Много мило от ваша страна, скъпо момче.
Гледай ти! Погледнете! Това не е ли младият Долохов?
Виж ти! Погледнете! Това да не е младият Долохов?
Защо е облечен като персиец?
А, да, бил в Кавказ,
станал министър на някакъв персийски княз,
но убил брата на шаха.
Това е Анатол Курагин, братът на графинята.
Много е хубав, нали?
А ето я и самата графиня.
Ето я и самата графиня.
Хубава жена, нали?
Красива е, както казват всички.
Граф Ростов, запознайте ме с вашите прелестни дъщери.
Разбира се. Това е Наташа,
а това е племенницата ми, Соня.
Много се радвам да се запознаем.
Съпругът ми често говори за вас, бих искала да ви опозная.
Графе, може ли да поканя дъщеря ви да седне при нас?
Сигурен съм, че ще й е приятно.
Иди, Наташа, съвсем наблизо сме.
Елате и седнете до мен.
Не вие, Билибин, вървете си.
Мерси, добре. - Нищо.
Каква красива рокля.
Иска ми се още да можех да нося нещо подобно.
Нямам с кого да говоря за дрехи,
ще дойдете ли да ме посъветвате? - Да съветвам вас?
ще ме посъветвате ли? - Да съветвам вас?
бихте ли ме посъветвали? - Да съветвам вас?
Не бих посмяла! - Тогава може да ми кажете какво ви харесва.
Ще пробваме различни дрехи, дали ще ви допадне?
Ще пробваме различни дрехи, ще ви хареса ли?
Да, много.
Ще станем приятелки.
След като ви открих, няма да ви изпусна.
А! Брат ми Анатол.
Е,
ето ни тук.
Много е хубаво, нали?
Да, така е.
Искамате предвид операта? - Не само операта.
Имате предвид операта? - Не само операта.
Нали разбирате,
всичко.
Да.
Толкова сте прекрасна.
Прекрасна сте!
Не бива да го казвате! - И защо да не бива?
Истина е.
Възпитали са ме винаги да казвам истината.
Мен саме възпитали всякога да казвам истината.
Мен са ме възпитали винаги да казвам истината.
Правим увеселение утре вечер.
Даваме увеселение утре вечер.
Само за неколцина приятели.
Моля ви, елате.
Моля, елате.
Вие ще сте най-хубавата.
Елате, и като залог ми дайте това цвете.
Не, не, не. Графиньо, стойте мирно.
Всичко трябва да е съвършено, когато князът се върне.
Ще отнеме само миг.
Да, госпожице.
Казват, чене си свестен, но аз им казах, че не ти пука
Не сте били прилично облечена, отвърнах им, че няма да възразите.
Не възразявате, нали? - Не.
Възхитителна сте!
Вече се носи мълвата, че сте покорили Москва.
Вече се носи мълвата, че сте покорила Москва.
Смешно е, брат ми дойде на закуска тази сутрин,
но не можа да хапне нищо. Може ли да се досетите защо?
но не можа да хапне нищо. Досещате ли се защо?
Не, защо?
Вижте как се изчервихте!
Много добре знаете въздействието, което оказахте върху горкото момче.
Без друго елате довечера.
Ще има малко тържество. Мадмоазел Жорж ще бъде там,
обещала ни е да декламира стихове и умира да ви види.
обещала ни е рецитал и умира да ви види.
Вече поисках разрешението на баща ви.
Пиер... Съпругът ви ще бъде ли там?
Не, замина по работа, иначе бих го пратила да ви вземе.
Не знам. Не, трябва да си остана у дома.
Ще бъде много жалко,
да лишите Москва от прелестите си, едва пристигнала.
да лишете Москва от прелестите си, едва дошла.
Княз Андрей не би желал да стоите затворена, нали?
Вероятно не.
Това е само малко семейно тържество!
Ще дойдете, нали? За да ми угодите?
Само за час.
Със скъпия ви папа, той е толкова приятна компания!
Няма да ми откажете, нали?
Няма.
Значи е уговорено.
Значи се разбрахме.
До довечера!
Графиньо Безухова,
Графиньо Безухова.
добре дошла! - Заповядайте.
добре дошли! - Заповядайте.
Добре дошли! Заповядайте.
Вие дойдохте.
"Венера връхлетя със цялата си сила и нейна плячка бях; сама се ужасих:
"Венера връхлетя със цялата си сила
защо ми бе живот сред тоя пламък лих?
и нейна плячка бях; сама се ужасих:
Поисках да умра, Енона, разбери ме,
ала не издържах пред твоя плач докрай
и всичко ти признах; едно те моля, знай:
смъртта ми идва — тя за мен ще е по-лека,
смъртта ми идва, тя за мен ще е по-лека,
ако се въздържиш от упреци, и нека
сама да съм сега; не стопляй в мене ти
остатък от живот, готов да отлети."
Танцуват в съседната стая. Елате да танцувате с мен.
Не, не бива. - Само един танц.
Нистина трябва да си тръгваме. Съпругата ми не е добре.
Моля ви, не ни лишавайте от прекрасната си дъщеря, графе.
Седнете при мен да погледаме танците за половин час.
Е...
За половин час?
Щом е половин час?
щом е половин час.
щом е за половин час.
Много добре, защо не?
Чудесно!
Не мисля за нищо друго освен за вас.
Не мога да мисля за нищо друго освен за вас.
Не мога да мисля за нищо друго, освен за вас.
Влюбен съм във вас.
Беше истинско мъчение... - Моля ви! Не говорете такива неща.
Сгодена съм и обичам другиго. - Какво ме интересува?
Разбира те ли, че съм безумно влюбен във вас?
Не разбирате ли, че съм безумно влюбен във вас?
И вие чувствате нещо. Усещам го.
И вие изпитвате нещо. Усещам го.
Не ме оставяйте. Да изтанцуваме и следващия.
Не мога.
Прекрасна двойка сте.
Съжалявам, че се налага да си тръгнете така скоро.
Анатол!
Ана... Анатол!
Не.
Не, моля ви. - Какво да правим?
Не мога да идвам у вас. Никога ли няма да ви видя?
Ще ви пратя вест някакси. Трябва да бъдем заедно.
Не.
Кажи да.
Кажете "да".
Дайте ми дума!
Не, не!
А, ето те и теб!
Помислих, че съм те загубил. Наистина трябва да тръгваме.
Ако обичате, госпожице.
Ако обичате, г-це.
Един мъж ме помоли да ви предам това.
Благодаря. - Пак заповядайте, г-це.
"От снощи моята съдба е предрешена...
"От снощи моята съдба е предрешена -
"От снощи участта ми е решена -
да бъда обичан от вас или да умра."
да бъда ваш любим или да умра."
Тя е любовта на живота ти и искаш да избягаш с нея?
Тя е голямата ти любов и искаш да избягаш с нея?
Ще й разкажеш ли
за полякинята? - Мили боже, не!
Защото още си женен за нея.
Кой друг знае за нея? - Никой. Само ти...
и Пиер Безухов.
Да се надяваме, че малката Ростова
няма да му се довери. - Че защо да го прави?
Виж, Долохов, ще ми помогнеш или не?
Прочете ли писмото?
Да, не можах да се стърпя.
Соня, той ме обича!
И аз го обичам!
Ами княз Андрей? - С това е свършено.
Какво? Ще му откажеш? - Току-що ти казах, свършено е.
Какво? Ще му откажеш ли? - Току-що ти казах, свършено е.
Не мога да повярвам. Обичаш го цяла година,
а после, за три дни... - Знам, знам.
а после за три дни... - Знам, знам.
Струва ми се, че винаги съм обичала Анатол.
Преди него никога не съм обичала,
дори княз Андрей.
дори Андрей.
Нямам воля, когато съм с Анатол,
аз съм негова робиня и ще сторя всичко за него.
О, боже!
Какво да правя?
Не разбирам, как си могла да го позволиш?
Соня, не разбираш какво е да бъдеш така влюбена.
Соня, не разбираш какво е да бъдеш влюбена така.
Знам какво е да си влюбена, Наташа.
И съм страдала. Но...
ми се струва странно и нередно.
това ми се струва странно и нередно.
Какво спира този мъж да ти поиска ръката както подобава?
Какво го спира да ти поиска ръката както подобава?
Щом това иска, защо не идва вкъщи?
Защо не идва вкъщи?
Защо не поиска съгласието на родителите ти?
Ами ако само иска да те съблазни?
Как можеш да говориш така, след като си прочела писмото му?
Как можеш да говориш така, след като прочете писмото му?
Той ме обича, Соня.
Бих сторила всичко. Бих избягала с него!
Но ти ще се погубиш! - Не ме е грижа дали ще се погубя,
Ще се погубиш! - Не ме е грижа дали ще се погубя,
искам да се погубя!
Ще се погубя!
Колкото може по-скоро.
Това не е... Това не е твоя работа!
Остави ме на мира! Върви си!
Няма да позволя да се стигне дотам.
Ще разкажа.
Соня!
Ако го разкажеш, си мой враг! - Не съм твой враг.
Ако го разкажеш, си мой враг завинаги! - Не съм твой враг.
Ако разкажеш, си мой враг завинаги! - Не съм твой враг.
Не виждаш ли, че той постъпва нередно?
Не виждаш ли, че постъпваш нередно?
Нищо не разбираш!
Излез! Само ме... Мразя те!
Ако обичате, г-це, една дама иска да ви види.
Княгиньо Маря, не ви очаквах.
Отчаяна съм,
заради недоразумението помежду ни.
Брат ми ви обича и аз ще ви обичам.
Изивинете, че не ви приехме както трябва онзи ден.
Извинете, че не ви приехме както трябва онзи ден.
Татко няма нищо против вас, стар е и е сприхав с всички.
Татко няма нищо против вас, стар е, сприхав е с всички.
Ще ни простите ли?
Разбира се. Но няма нищо за прощаване.
Разбира се. Няма нищо за прощаване.
Но...
искам да ви помоля нещо.
Ще предадете ли на княз Андрей, когато дойде,
че с годежа ни е свършено и не мога да му стана съпруга?
О, боже, явно дълбоко сме ви засегнали.
Няма нищо общо с това, а с мен.
Вината е моя.
Аз сбърках.
Допуснах грешка.
Кажете му, моля, че е свободен
и го моля за прошка.
Извинете ме, това е всичко.
Хайде!
Ела с мен, бързо. Ей сега ще излезе.
Елате с мен, бързо. Ей сега ще излезе.
Елате с нас, г-не, при графинята.
Нещо не е наред, тя...
Какво искаш да кажеш? При коя графиня? - Елате с нас, г-не.
Какво искаш да кажеш? При коя графиня? - Заповядано ми е да ви заведа, г-не.
Какво? При коя графиня? - Елате с нас, г-не.
Долохов!
Пуснете ме, дявол ви взел!
Пуснете ме, дявол да ви вземе!
Предадени сме!
По-добре да избягат.
Много време ще мине преди пак да си покаже лицето в Москва.
Въпреки това, сме длъжни да го приемем, Иля,
Въпреки това, длъжни сме да го приемем, Иля,
тя е опозорена.
Но любима,
нищо не се е случило.
Репутацията й е съсипана.
Нима ще е възможно да опазим такава тайна?
Нима ще е възможно да опазим тази тайна?
Какво ли ще си каже княз Андрей, когато чуе?
Ще я зареже, а после всички ще разберат защо.
Клетото момиче. - "Клетото момиче"?
Клетото, клетото момиче. - "Клетото момиче"?
Тя сама си го докара.
Сама си го навлече.
Мисля...
да го предизвикам на дуел, Наталия.
И да те убият?
Как ще помогне това?!
Тя каза ли нещо, с което да се защити?
Тя каза ли нещо, за да се оправдае?
Нищо. Освен, че помоли да извикат Пиер Безухов.
А, Пиер! Каква неловка ситуация.
Дето сте вие, там са развратът и злото! Вие, елате с мен.
Да, да, да.
Какви бяха намеренията ви спрямо графиня Ростова?
Скъпи приятелю, не ми
дръжте такъв тон... - Отговорете ми!
Не можете да се ожените за нея, защото вече сте женен!
Смятахте ли да я опозорите? - Обичам я! - Лъжец!
Мерзавец! Ще ви смажа главата и ще ви пръсна мозъка!
Пиер, за бога!
Имате ли писма от нея? - Едно. Една бележка.
Дайте ми я.
Никога повече няма да общувате с нея,
няма да изричате името й в обществото.
Ако утре след полунощ ви открия в Москва, ще ви убия.
Разбрахте ли? - Да.
Виждали ли сте го? - Да, видях го.
Видяхте ли го? - Да, видях го.
Какво каза?
Той напусна Москва.
Ваше дело ли беше?
Ваше дело ли е?
Ще отида при него, където и да е!
Не ме е грижа какво мислят другите!
Наташа, той не може да е с вас почтено. Той е женен!
Има съпруга в Полша!
Не ви вярвам!
Истина е.
Не.
Не...
Не.
Пиер...
Пиер.
Моля те, не ...
Моля ви, не...
Добре.
Всичко е на ред.
Всичко е наред.
Всичко е на ред.
Всичко е наред.
ШШШШШ
"Скъпа Наташа,
мислех за вас постоянно през последните месеци.
Оздравявам и на раздялата ни най-сетне ще бъде сложен край.
Ще ви посетя веднага щом пристигна в Москва."