După ce Joy, Darnell şi băieţii au fost răpiţi de guvern,
eu şi Randy ne-am mutat înapoi în rulotă
şi ne-am bucurat de luxul de a avea propriile noastre paturi.
La naiba, Randy.
În fiecare noapte te bagi în pat cu mine.
Acum ai camera ta.
Se aude un zgomot înfiorător de zgârietură.
Ca "un tufiş care se freacă de uşă" sau ca "ucigaşul cu cască de baie"?
Nimeni nu l-a auzit pe ucigaşul cu cască de baie şi-a supravieţuit,
cu excepţia unei femei, iar ei i-a tăiat limba
şi până va învăţa să o folosească pe cea falsă...
"Ucigaşul cu cască de baie mi-a tăiat limba".
Stai, aşa am putea ajunge şi noi. Ia o armă.
Nu văd nimic.
E logic. Ucigaşul cu cască e un puşti.
Eşti gata? Unu... doi... trei.
De când Joy l-a pierdut pe dl Ţestoasă de pe maşină,
acesta parcursese un lung drum spre casă.
A scăpat de nudiştii care iubeau animalele.
A participat la primul său maraton.
A avut ceva probleme cu drogurile şi cu băutura.
Şi a văzut nişte lucruri care n-ar fi trebuit văzute.
A avut şi o iubită, preţ de câteva zile.
Dar acum se întorsese acasă.
Bine ai revenit.
Nu ştiu cum să-ţi dau vestea, aşa că o voi spune direct.
Joy, Darnell şi copiii sunt în programul de protecţie a martorilor
şi nu-i vei mai vedea niciodată.
- Se sperie. - Da.
Hai să-l punem în acvariu până se calmează.
Stai aşa, Earl.
Dacă Darnell nu-i aici, am nişte socoteli de încheiat.
Asta-i pentru că mi-ai făcut praf orice şansă
cu gagica de la Crab Shack, de la petrecerea de Crăciun.
MY NAME IS EARL Sezonul 4 Episodul 18
Traducerea şi adaptarea: Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro
De când Darnell a fost răpit de guvern,
Crab Shack a devenit ceva mai... festiv.
Puneţi cartonaşele de protecţie. Tocmai am ceruit barul.
Tot nu-mi vine să cred că acum lucrezi aici.
Mi-am luat câteva ture, cât e plecat Darnell.
Gustă ceva din noul meniu Martini al lui Kenny.
A botezat băuturile după personajele din "Sex and the City".
Earl, pun pariu că ţie ţi s-ar potrivi o Carrie.
Nu vreau să par îngâmfată,
dar cred că dl Ţestoasă m-a privit şi s-a lins pe buze.
Probabil că i-e foame.
Încă nu l-am hrănit. Stai aşa, micuţule. Am aici mâncarea ta.
Darnell... sau, cum îl ştii tu, "Dl Om", ţi-a lăsat asta.
Ce naiba?
"Dragă Earl, dacă foloseşti mâncarea pe care am lăsat-o"
"înseamnă că l-ai găsit pe dl Ţestoasă. Te rog, sună-mă."
Şi aici e un număr. Kenny, lasă-mă să folosesc telefonul.
Şi i-am zis ticălosului:
"Pâinici şi salată cu nemiluita sunt pâinici şi salată cu nemiluita."
Scuzaţi-mă, oameni buni.
- Alo? - Darnell?
Plec şi eu o săptămână şi nu-mi mai zici: "Bună, Crab Man!"?
Cred că viaţa merge înainte.
- Bună, Crab Man! - Bună, Earl!
Deci l-ai găsit pe dl Ţestoasă sau a dat Randy iama în mâncare?
I-am zis lui Darnell că l-am găsit pe dl Ţestoasă
iar el mi-a dat noua sa adresă ca să i-l trimit pe mititel.
Apoi mi-a cerut să distrug hârtia pe care scrisesem, pentru siguranţă.
Nicio grijă, nu voi mai da nimănui acest număr.
Telefonul e oricum mort de-acum. La revedere, Earl, şi mulţumesc.
Nu poţi trimite o broască prin poştă, Earl.
- Nu e o vază sau o persoană. - Ai adresa.
De ce nu-l duci personal acolo pe dl Ţestoasă? Bruce!
Pe când stăteam acolo, mă întrebam: oare Kenny are dreptate?
Era o prostie să trimit o ţestoasă prin poştă
sau încercam să mă conving să mă expediez pe mine însumi?
La naiba cu tot. Vreau o bere.
De dimineaţă, eu şi dl Ţestoasă am plecat la drum.
Nu l-am luat pe Randy pentru că suferea de rău de maşină
şi medicamentul pentru greaţă îi făcea foame.
Era un cerc vicios pe care amândoi voiam să-l evităm.
Deja mi-e dor de Earl.
Ştiu că e mai bine că m-a lăsat în urmă,
dar tot mi se pare aiurea să stau singur la bar.
Dacă te simţi singur,
Camden Men's Glee Club va interpreta un tribut "Top Gun"
la spectacolul aviatic.
Se ţin audiţii. Vreau rolul lui Maverick.
Mersi, dar cândva va trebui să mă întorc în rulota cea goală.
Ştiu cum e să-ţi fie dor de cineva, mai ales dacă locuiaţi împreună,
dar îţi va fi mai uşor, îţi spun eu.
- Eu sunt Jim. - Randy.
Poate te scot mai încolo la film, ca să mai uiţi de supărare.
Sigur, şi voi încerca să nu mă îndop aici cu prostii
ca să pot mânca sănătos la cinematograf.
După ce-am condus toată noaptea şi l-am convins pe gardianul
comunităţii păzite unde stăteau Joy şi Darnell
că livram, de meserie, animale de companie exotice,
am reuşit, într-un final, să ajung la casa lor.
Sau pe-aproape.
- Earl, ce naiba? - Joy.
Arăţi ca doamna cu vremea de pe Canalul 4.
Acum mă cheamă Blondina. Treci înăuntru.
Scuze, nu vreau să vă distrug identităţile, dar...
Da, da, da, vieţile ne sunt mereu în pericol.
Am probleme mai mari pe cap.
Joy nu-şi făcea atâtea griji că prezenţa mea îi ameninţa viaţa,
ci, mai degrabă, viaţa socială.
Nu prea era acceptată de femeile din partea locului.
Asta-i specialitatea mea: prăjitură semipreparată cu brânză.
Şi la desert avem plăcintă cu mere şi cu biscuiţi.
Aţi jura că are mere, dar sunt doar biscuiţi uzi.
Fără supărare, Blondino,
dar nu suntem învăţate să mâncăm aşa ceva.
- Cum adică? - Sunt chestii cam grase.
Hai, doamnelor, distraţi-vă şi voi, e o petrecere.
Da, într-un parc de rulote.
Păi aţi ghicit tematica. "Petrecere de ţărănoi".
Ce amuzant!
Şi asta explică toate prostiile de prost gust din părul tău.
Da. Orice, ca să ne amuzăm.
Încerc să mă împrietenesc cu femeile astea,
dar parcă simt mirosul de Camden pe pielea mea.
Joy, ai stat zece ani lângă fabrica de procesat carne de porc.
Obligat le iei mirosul.
Stăteam în sus de Porkweiser. Nu-i ăsta motivul.
Snobii m-au privit mereu de sus.
La liceu, mama mi-a dat o haină din piele de iepure, de Crăciun.
Mă mândream mult cu ea până a zis o bogătaşă
că era o haină pe care ea o donase la ajutoare.
Le-a arătat tuturor unde sărise pe ea iepuraşul ei de acasă.
- Credeam că e doar un petic pe umăr. - Te înţeleg.
În liceu, copiii bogaţi râdeau de mine
pentru că aveam doar două cămăşi.
Am jurat că atunci când voi creşte îmi voi lua câte una
pentru fiecare zi a săptămânii, şi aşa am făcut. Chiar aşa.
Mai am o şansă cu femeile alea.
Nu s-au hotărât încă dacă să mă accepte sau nu.
Dar dacă văd un coate-goale ca tine aici, sigur mă vor exclude.
Vagabondule, nu-mi pasă dacă ai luptat în Vietnam.
Nu-ţi dau supă. Valea, Rambo.
De vreme ce era atât de important pentru Joy,
ştiam că trebuie să o şterg pe furiş,
înainte să-i distrug şansele de a se integra.
Ce naiba a fost zgomotul ăla?
Cred că l-am orbit pe câinele unei vecine.
Nu.
Ba da.
Joy, cred că l-am orbit. Dacă e câinele vreunui orb?
- Trebuie să chem ajutoare. - Evident, e un maidanez.
Uite ce murdară e hăinuţa lui.
Ia-l în Camden, cu tine.
Dă-i-l Catalinei, o să şteargă praful cu el.
Nu, nu am apă de gură pe care să o poţi bea.
Şterge-o, vagabond beţiv!
Randy avea şi el un nou prieten.
A fost o idee bună să închiriem un film în loc să mergem la cinema.
Nu pot să cred că-i un film cu Patrick Swayze pe care nu-l ştiam.
"Wong Foo". ("Reginele balului")
- Pare să fie cu multe bătăi. - Da.
- Poftim, gustă. Ce părere ai? - Sos de spaghete.
Bine. Eşti sarcastic. Îmi place. Ai puţin...
Earl mă curăţa de mâncare.
Vorbeşti mult despre Earl. De cât timp sunteţi împreună?
- Dintotdeauna. - Da, ştiu cum este.
Cel mai nasol e să dorm în patul ăla mare fără el.
Dacă mă laşi, pot fi eu Earl al tău.
- Grozav! Petrecere în pijama! - Bine! În regulă.
Am dus câinele la veterinar,
şi pentru că înghiţise o chestie numită "cip de identificare"
am aflat că proprietara locuia la câteva case de Joy.
Mi s-a zis şi că-şi va recăpăta vederea în câteva zile.
Bună. Aveţi un câine pe nume Gooky?
Gucci. Scumpule, ce-ai păţit?
Mă temeam de reacţia lui Carol,
ştiind cât îşi iubeau bogătaşele căţeii lor minusculi,
aşa că i-am explicat despre Listă
şi despre cum aveam să îndrept eu lucrurile.
Veterinarul a zis că va fi bine, dar aş vrea să mă revanşez.
- Mai povesteşte-mi despre karma. - Poftim?
Se pare că eu o interesam mai mult decât câinele.
Carol şi amicele ei bogate nu puteau dormi.
Parcă nu li se opreau gândurile.
Încercaseră cu somnifere, cu Martini,
s-au gândit şi să facă sex cu soţii lor, dar n-a mers.
Nu ştiau care-i baiul, dar ceva nu le dădea pace.
Deşi în timpul zilei păreau normale, noaptea o luau razna.
Încercând să capete puţină linişte, vânau toate prostiile spirituale.
Încercaseră şi nişte yoga cu multă transpiraţie.
Au încercat şi terapia "urletului primordial".
Încercaseră şi un soi de post,
bând numai amestecuri de apă de râu cu iarbă.
Deşi nimic nu funcţionase, căutau în continuare remediul.
Prietenele mele te vor adora.
Fetelor, el este Earl.
Are un uimitor nou program numit Lista.
E doar karma. Dacă faci bine, ţi se întâmplă lucruri bune.
Nu-i aşa că e o mantra fabuloasă? "Lucrurile bune se întâmplă".
Atunci s-a prins Joy că eu aş putea fi biletul ei de acces.
Da. Foarte spiritual.
Earl este un vechi prieten... îndrumător.
Este guru al meu.
- Blondino, împarte-l cu noi. - Desigur.
Veniţi mâine pe la mine la o mică petrecere,
ca să vă arate nişte chestii de guru.
"Fă lucruri bune".
"Fă-o la timp".
"Imitaţi mersul dinozaurilor."
Prostii de genul ăsta. Veţi vedea.
Mă bucur că m-ai invitat să-mi petrec noaptea cu tine.
Şi eu. Acum pot în sfârşit să dorm.
M-am prins. Somn. Ai dreptate. Ai dreptate.
Am ajuns prea departe. Ar trebui să o luăm mai încet.
Bi... ne...
- Noapte bună, Jim. - Noapte bună, Randy.
Deşi pregătisem cu Joy o prezentare complexă, aveam emoţii.
Când stăteam în faţa bogătaşelor, am înţeles ce simţea Joy.
Bine aţi venit. Karma.
Dicţionarul Webster defineşte karma
ca: "forţa generată de acţiunile unei persoane"
"despre care se crede în hinduism şi în budism"
"că perpetuează transmigra... transmi... ceva."
Am început timid.
Dar când n-am mai avut ce citi din palmă
şi-am început să vorbesc din suflet, a devenit mai uşor.
I-am ajutat pe nişte amici din armată să se împace
şi toţi au trăit fericiţi până la adânci bătrâneţi.
- Ce drăguţ. - Foarte drăguţ.
Şi nu a durat mult până să-mi ciugulească din palmă.
Nu doar am învăţat cu Randy numărul majoretelor,
dar am ajuns aşi!
Bravo.
Şi femeile s-au hotărât să încerce faza cu karma,
şi primul lucru pe lista lor era maltratarea menajerelor.
Scuze că te-am trimis la benzinărie când cereai voie la baie.
De acum încolo, Lupe, baia mea e şi baia ta.
Scuze că te-am pus să te îmbraci ca "Dora Exploratoarea"
la aniversarea nepoatei mele.
Nu credeam că vei fi muşcată aşa de rău.
Scuze că te-am pus să munceşti de Crăciun,
dar copiii urlau după Mamiţa Ciocolatie!
- Joy, bogătaşele ne plac. - Ştiu.
Carol mi-a împrumutat rujul ei şi nu l-a şters când l-am înapoiat.
Cine s-ar fi gândit că vom sta într-o casă şmecheră
cu aparat de făcut gheaţă,
bând băuturi fiţoase şi mâncând plăcintă cu ou?
Plăcintă cu ou? Earl, se cheamă "kweesha".
- Ţine-ţi firea. - Earl, e fantastic.
Ştii ce voi face? Te voi duce la Oprah.
- La Oprah? - Sigur.
Mă duc la aceşti tip care albeşte dinţii ca Steadman.
Când vei urca pe scenă, orice americancă se va îndrăgosti
de Earl Hickey şi de Listă.
Totul se petrecea aşa de repede.
Steadman, kweesha.
Niciodată nu mă mai simţisem atât de important.
Cum îi spun karmei că vreau o piscină înainte de 31 mai?
- Aş vrea un avion, dar unul mic. - Vreau să-mi şi măresc sânii.
Să fie egali.
Are acolo o minge de fotbal şi una de golf.
Cât de repede lucrează karma?
Va fi prima întrebare de la Oprah. Toţi vor întreba asta.
- Super repede. Într-o săptămână. - Doamne. O săptămână?
O săptămână? Lasă 31 mai!
O săptămână?
- Ce naiba era în mintea ta? - Nu ştiu. M-a luat valul.
Mă atacau cu Oprah şi cu kweesha.
Nu doar tu ai avut probleme cu bogătaşii, în liceu.
Şi ce vei face acum, geniule? Vor să vadă karma la treabă.
Vor să vadă cum apare o piscină, vor un avion în garaj.
Vor să se trezească având sânii egali.
Mă voi gândi eu la ceva.
Toată noaptea m-am gândit cum să-mi ţin promisiunile.
Mă tot gândeam şi nu-mi venea nicio idee.
Apoi am devenit nervos.
Nervii şi lipsa somnului m-au făcut disperat.
Apoi disperarea m-a înnebunit.
Şi nebunia a început să mă scoată din minţi.
Şi când începi să te repeţi aşa, ştii că ai dat de belele.
De dimineaţă eram ţăcănit.
- Ce niaba faci? - Ştiu ce să fac.
- Ce părere ai? - Cred că te-ai dilit.
- Ce naiba înseamnă asta? - E simplu.
Darnell va convinge agenţii să ne injecteze cu somnifere.
Luăm injecţia şi o folosim pe Janine.
Vrei să o adormi pe Janine?
Nu vreau, dar numai aşa o putem duce la un doctor de ţâţe fără ştirea ei.
Totul e aici. Trebuie să fim inventivi, Joy.
Probabil e excavatorul chemat pentru a săpa piscina lui Carol.
La ţanc.
Doamnelor, nicio grijă. Karma lucrează.
- Mai avem şase zile, dar... - Nu-i nimic.
Nu ne trebuie lucrurile alea.
Karma se pare că le oferise deja ceva mai bun.
Cu o noapte în urmă, se aşteptaseră iar la insomnie,
dar se întâmplase ceva ciudat.
Pentru prima oară după ani de zile,
nu avuseseră nevoie de somnifere sau de Martini la miezul nopţii.
Au închis ochii şi-au adormit. Toată noaptea.
Karma găsise ceva cu care să le recompenseze.
Liniştea.
Cred că n-am nevoie de avion. Şi lui Carol nu-i trebuie piscină.
Sunt mereu beată şi nu ştiu să înot. Probabil că nu-i o idee bună.
Mă bucur că s-a rezolvat totul.
Abia aştept să fac din nou lucruri drăguţe.
Unul dintre ele este să te judec mai puţin, Blondino.
M-ai judecat? Jur că n-am observat.
N-am observat.
Intraţi să gustaţi nişte prăjituri mimoză?
Am nişte şampanie... într-o sticlă.
Joy găsise nişte prietene
şi eu mi-am amintit de binefacerile faptelor bune
şi de faptul că o conştiinţă curată te ajută să dormi mai bine noaptea.
Ieri, după minciunile despre karma, nu putusem pune geană pe geană.
Eliberat de vinovăţie, puteam culege recompensele.
- Noapte bună, Jim. - Randy, stai aşa.
Stai, stai, uite. Nu vreau să te grăbesc.
Dar am împărţit acelaşi pat trei nopţi şi doar am dormit.
- Vreau mai mult. - Putem face multe chestii mişto.
- Eu şi Earl făceam multe nebunii. - Serios? Nebunii? Adică?
- Uneori ne îmbătam şi ne luptăm. - Bine.
Dar ne trebuie un cuvânt de siguranţă.
E Earl! S-a întors!
La naiba, Jim. Când vei băga la cap că nu eşti chirurg?
Nu poţi să repari inimile frânte.
Promite-mi că nu-l vei lăsa să te mai rănească vreodată.
Bine.
Subtitrare de Felixuca Nifty Subtitles Team (c) www.niftyteam.ro