Din episoadele anterioare...
Am aflat ceva despre d-ra Wade pentru dvs. Este în Whitstable, d-le.
M-aş duce acolo repede, dacă aş fi în locul dvs., înainte să plece iar.
- Nu mai aveţi ce căuta aici. - Sunt un gentleman înstărit.
Prieten cu d-l Merdle ! Nu voi tolera un astfel de tratament, d-nă !
Ştiţi cine sunt eu ?
Mai spune-mi asta o dată şi te lovesc cu vătraiul !
Nu !
Am decis să mă întorc în Italia.
'Draga mea d-nă General...'
'Dragă, scumpă d-nă General...'
Se pare că nu prea eram aşteptat,
poate că ar trebui să îmi cer scuze că m-am întors.
Cer să fiu tratat cu respect !
MICUŢA DORRIT de Charles Dickens
Episodul 13 Traducerea şi adaptarea: Livioi
Expresia unei frumoase consideraţii,
oferită cu mare delicateţe
şi primită în mod elegant.
Mai dormi, tată ?
Ce ? Nu, nu. Sunt perfect treaz.
- Cât este ceasul ? - Aproape 12:00.
Aproape 12:00 ?
De ce nu m-ai trezit mai devreme ?
- Ce vor crede despre mine ? - Nu e nicio grabă, tată.
Te poţi odihni. Ai avut o călătorie lungă şi obositoare.
Unde suntem, Amy ?
În Veneţia, tată.
A, da.
Ştiam.
D-na General este aici ?
Da, este aici.
- E bine sănătoasă ? - Da, este foarte bine.
Vrei să o chem, tată ?
Dacă dânsa doreşte.
Mă bucur foarte mult că te-ai întors, tată.
Da. Bine, fugi acum.
Draga mea doamnă...
Dragă doamnă General...
Scumpă Hortensia...
Poate că nu.
M-am strÄƒduit Ã®n zadar
sÄƒ rezist farmecelor dumitale.
Dragă domnule Dorrit !
Mulţumesc. Sper că v-aţi odihnit după lunga călătorie ?
Foarte bine, mulţumesc.
Aţi lăsat-o pe d-na Sparkler sănătoasă şi fericită ?
Doamna Sparkler ?
Fiica dvs., Fanny ?
A, da, desigur, ştiam că despre ea este vorba.
Foarte sănătoasă şi foarte fericită.
- Este o femeie măritată acum. - Într-adevăr.
Se pare că îi prieşte. Şi de ce nu ar fi aşa ?
Este binecuvântarea pe care ne-a rezervat-o Cel de Sus.
Chiar şi acelora mai în vârstă dintre noi.
Domnule, ce vreţi să insinuaţi ?
Nu ştiţi vorba aceea, doamnă,
că o nuntă atrage altă nuntă ?
Domnule Dorrit. Nu înţeleg ce vreţi să spuneţi.
Doamnă General, eu cred că înţelegeţi. Vă ador !
- O, nu ! Nu, fiţi decent ! Nu, d-le ! - Hortensia !
Nu, vă implor, d-le. Încetaţi !
Nu aşa se face !
Domnul Dorrit să mă scuze dacă îi cer să continuăm
această interesantă discuţie altă dată,
când vom avea ocazia să ne fi revenit.
Între timp, domnul îmi va permite să mă retrag deocamdată.
Însă vom putea relua această interesantă discuţie,
această foarte interesantă discuţie, cândva în curând ?
Domnul Dorrit are asigurate oricând omagiile şi supunerea mea.
Ce loc este acesta ?
Este Palatul Fiume. Reşedinţa doamnei Merdle din Veneţia.
Da, dar doamnă General, de ce ne aflăm aici ?
Se ţine balul de adio al doamnei Merdle, Papa,
înainte de întoarcerea sa la Londra.
Desigur, ştiam asta.
Domnule Dorrit, d-ră Dorrit, doamnă General !
Sunt deosebit de încântată să vă revăd !
D-le Dorrit, îl cunoaşteţi pe Marchizul de Poggibonsi ?
Bine aţi venit, domnule.
Şi pe Contesa de Cannes ?
Sunteţi binevenită, doamnă, la umila mea reşedinţă.
D-le Dorrit, sigur că mie îmi revine datoria de a-mi întâmpina oaspeţii, nu dvs. !
Dar sunt încântată, deosebit de încântată !
Ce părere aveţi de fericitul cuplu ?
Fericitul cuplu, doamnă ?
Da, fiul meu, Edmund Sparkler şi minunata dvs. fiică, Fanny !
Ştiţi, Fanny este dansatoare.
Ei cred că nu ştiu, dar eu ştiu.
Oamenii aceştia nu au ce căuta aici !
Poarta se va închide !
Dragă domnule Dorrit, ce poartă ?
Amy, te duci te rog să vezi dacă Chivery este de gardă în seara asta ?
- Nu prea mă simt în apele mele. - Sunt aici, tată.
Nu, nu ! Trimite după Chivery ! Nu urc scările fără Chivery !
Tată !
Nu. E doar...
Doamnelor şi domnilor, vă cer iertare.
Datoria mă obligă
să vă urez bun venit la închisoarea Marshalsea !
Spaţiul este limitat, însă aerul este,
după cum se vede, foarte bun.
Vântul bate peste dealurile Surrey.
Bate peste dealurile Surrey.
Cei care sunt familiarizaţi cu Marshalsea
sunt încântaţi să mă numească Tatăl său.
Într-adevăr, sunt obişnuit ca străinii să mă gratuleze
cu apelativul Tatăl din Marshalsea.
Tată !
Copilul meu, doamnelor şi domnilor. Născut aici !
Crescut aici !
Fiica mea !
Copilul unui tată lipsit de noroc.
Fără noroc, dar întotdeauna un gentleman !
Iar în recunoaşterea umilelor mele strădanii
de a fi o autoritate între aceşti pereţi,
a devenit un obicei frecvent pentru admiratorii mei personali
să-mi lase o mică atenţie
sub formă pecuniară, vorbind la modul general,
pentru copilul meu,
dacă nu pentru mine însumi.
Doamnelor şi domnilor, Dumnezeu să vă binecuvânteze pe toţi !
Amy, Amy.
Nu ştiu ce se întâmplă... Ce se... ce este...
Ce se întâmplă cu mine ?
Doamna General doreşte să îţi vorbească, Amy.
William, bătrâne...
Planurile mele s-au schimbat pe neaşteptate, d-ră Dorrit.
Sunt două domniţe în Cheltenham care au nevoie de serviciile mele.
Vă rog să-i transmiteţi urările mele de bine tatălui dvs.
totodată cu speranţa că se va însănătoşi grabnic.
La revedere.
Tip a plecat, Amy ?
Da, tată.
Amy, vreau să-mi iei ceasul de aur de la amanet.
Vezi cât poţi să scoţi pe el.
La fel cu inelele şi butonii mei de argint.
- Da ? - Da, tată, dacă asta vrei.
Fetiţa mea cea bună.
- N-o să te las să flămânzeşti, Amy. - Ştiu, tată.
Fetiţa mea cea bună.
Fetiţa mea cea dragă.
Cred că a murit.
Fratele meu !
William !
Te-ai dus înaintea mea.
Te-ai dus singur.
De ce nu am murit eu ?
Nimeni nu mi-ar fi simţit lipsa !
Unchiule !
Dragă unchiule, ai milă de tine.
Ai milă de mine !
Ai văzut destule.
O să stau eu cu el, tu du-te şi odihneşte-te.
O să îi ţin eu companie.
Eu, cel puţin...
Nu o să-l mai fac de râs,
n-o să-l mai fac de ruşine acum.
Tu du-te, du-te şi odihneşte-te.
- Bietul tata. - Desigur.
Foarte trist. Tragic.
S-a bucurat atât de puţin de înalta sa poziţie în societate.
Desigur. Chiar aşa.
Este cel mai trist lucru pe care l-am auzit vreodată.
Şi unchiul Frederick la fel !
Desigur.
Era un tip de treabă, fără doar şi poate.
În cazul lui a fost o eliberare, Sparkler. Nu era prezentabil.
Şi, dacă nu eşti prezentabil, atunci mai bine mori.
Iar acum bănuiesc că trebuie să ţin doliu
şi să nu mai ies în societate,
tocmai acum când mi-am cumpărat
o grămadă de rochii noi special pentru acest scop !
Fanny.
Da, dragă ?
Unde crezi că ar trebui să stau acum ?
Aici, desigur, nu te putem lăsa să stai în chirie
ca să ne facem de râs.
Este destul loc aici, nu-i aşa, Sparkler ?
Absolut ! Este destul loc aici.
Am fi încântaţi, bucuroşi şi onoraţi să stai cu noi
şi tata la fel, aşa că nu mai e nimic de discutat pe tema asta !
Îţi mulţumesc, eşti foarte amabil.
Aş vrea...
Ce ai vrea ?
Nimic, Fanny.
- Domnule ? - D-ra Wade locuieşte aici ?
Da, domnule. Urmaţi-mă.
Numele dvs., domnule ?
Rigaud.
Un moment.
M-am gândit că dacă îmi spun numele real, aţi putea refuza să mă primiţi.
Am venit să vă solicit ajutorul, d-ră Wade.
Cum credeţi că v-aş putea ajuta ?
Să-l găsesc pe omul acesta, Rigaud. V-am văzut împreună, d-ră Wade.
Nu am idee unde este acum.
Din partea mea poate să fie şi mort.
Trebuie să-l găsesc, d-ră Wade. Binele familiei mele depinde de asta.
De ce nu îl întrebaţi pe bunul dvs. prieten, pe domnul Gowan ?
Rigaud i-a fost prieten apropiat, nu-i aşa ?
Ce ştiţi despre Henry Gowan ?
Oare ar trebui să vă spun ?
Aţi înţelege dacă v-aş spune ?
Da,
cred că aţi înţelege.
Mă cunoaşteţi ca d-ra Wade,
dar în realitate
eu nu am niciun nume.
Am crescut din mila oamenilor.
Câtă mulţumire le provoca acelor oameni bunătatea
arătată bietului copil orfan.
Când am împlinit vârsta necesară, m-am angajat ca guvernantă.
Drăguţa domnişoară Wade,
isteaţa domnişoară Wade, buna domnişoară Wade,
draga domnişoară Wade.
Nu au bănuit niciodată cât îi uram.
Ură este un cuvânt puternic, d-ră Wade.
Da.
Şi mă îndoiesc că este un cuvânt pe care dvs.
aţi avut vreodată motiv să-l folosiţi, d-le Clennam.
Când domnul Gowan a apărut,
a înţeles perfect ce simţeam.
În curând am început să prefer compania sa
mai mult decât a oricui altcuiva.
V-aţi îndrăgostit de el ?
S-a distrat cât a avut chef
şi apoi m-a părăsit.
Cred că nici măcar nu a ştiut vreodată cât de mult îl iubeam
şi cât de mult îl urăsc acum.
Dar am învăţat ceva de la el.
Să nu mai devin niciodată victima unui bărbat.
Şi...
Îmi permiteţi să vă întreb ? Care este legătura dvs. cu Rigaud ?
L-am plătit să afle cum îşi tratează Gowan noua jucărie.
L-ar fi ucis pe Gowan, dacă îi plăteam destul.
Nu ştiu ce afaceri are familia dumitale cu Rigaud, d-le Clennam,
dar dacă v-aţi încrucişat drumurile,
nu vă invidiez deloc.
Spuneţi că vreţi să-l găsiţi.
Aveţi grijă ce vă doriţi.
Arthur, mama ta, Artur.
Îndreaptă lucrurile.
- Bună seara. - Trebuie să îi vorbesc mamei, Flintwinch.
Are musafiri.
Dar îndrăznesc să spun că un musafir în plus e totuna.
Ce musafiri, Flintwinch ?
Veţi vedea. Vechi prieteni de-ai dvs.
Am un văr care locuieşte în Rochester
şi care preferă să mănânce anşoava întreagă, nu doar pasta de anşoave.
- Mie îmi place pasta în mod deosebit. - Arthur.
El ce caută aici ? Şterge-o, înainte să chem sticleţii !
Astăzi e veselă ca un greiere !
Aceasta este casa d-lui Clennam, mătuşă !
- Fosta lui casă ! - Arthur, ce surpriză !
Să ne surprinzi mâncând brânză şi pastă de anşoave cu pâine prăjită !
Da. Îmi face mare plăcere să vă văd pe amândouă, dar...Nu, mulţumesc.
Dacă nu mi-o iei în nume de rău, aş vrea să am o discuţie în particular cu mama.
Desigur, desigur.
- Rămâi pe loc, d-nă Finching. - Eu nu plec nicăieri.
Orice are fiul meu de spus poate să-mi spună în prezenţa dumitale.
Vrei să-ţi prăjesc o felie, Arthur ?
Îţi plăcea când erai mic.
Încă îmi place, dar nu, mulţumesc, Affery, nu acum.
Flora, te rog,
eşti drăguţă să aştepţi pe palier
doar câteva clipe, cât îi comunic ceva confidenţial mamei ?
Sigur. Hai, mătuşică.
Nu te poţi aştepta la ceva bun de la el.
Vorbeşte gura fără tine. Hai !
Ridică-te !
Merg ! Vin acum !
Deci ?
Mamă, eşti în pericol
din partea acelui om, Blandois,
sau Rigaud, căci acesta este numele său real.
Trebuie să-mi spui cu ce te are la mână ?
Să mă aibă la mână ? Nu mă are la mână cu nimic.
Ce propunere de afaceri ţi-a făcut ?
Refuz să răspund la această întrebare.
Afacerile Casei Clennam sunt confidenţiale.
Tu nu mai eşti partener al Casei Clennam.
Afacerile noastre nu te mai privesc.
Cum poţi spune asta ?
Încă sunt fiul tău.
Sunt sânge din sângele tău.
E ceva la mijloc.
Există un secret în casa aceasta.
Sunt sigur.
Şi are legătură cu ce mi-a spus tata pe patul de moarte.
Rigaud ştie despre ce este vorba ?
Nu am nimic de declarat. Nu am nimic de ascuns.
Iar conştiinţa mea este curată.
Trebuie să aflu la ce s-a referit tata, mamă.
Indiferent ce aţi făcut sau n-aţi făcut
tu sau tata în trecut, eu nu vă voi judeca pentru asta.
Dacă există un secret, deşi nu spun prin asta că ar fi,
nu ţi-a trecut niciodată prin cap că ar fi mult mai bine pentru tine
dacă nu l-ai cunoaşte niciodată ?
Ce vrei să spui cu asta ?
Nu mai am nimic de adăugat pe această temă.
Pentru numele lui Dumnezeu, mamă, de ce nu mă laşi să te ajut ?
Băgaţi totul înăuntru !
Amy ! Tu eşti !
- D-le Clennam... - Era să nu te recunosc !
- De ce nu mi-ai spus că eşti în Londra ? - Eu...
Am sosit de curând.
În plus, nu voiam să vă deranjez.
Micuţă Dorrit, tu nu m-ai putea deranja niciodată.
Oricând m-aş bucura să te văd, credeam că ştii asta.
Ce se întâmplă ?
Eşti în doliu.
Tatăl şi unchiul meu au murit.
Îmi pare foarte rău să aud asta.
Au murit în străinătate ?
Da. În Veneţia.
Probabil că îţi lipsesc amândoi foarte mult.
Da, aşa este. Desigur.
Dar cred că amândoi sunt mult mai fericiţi acum.
Te pot ajuta cumva ?
Ce fel de ajutor credeţi că mi-ar trebui ?
Acum nu mai am nevoie de bani.
Nu mai am nevoie să îmi caut de lucru.
Acum sunt o doamnă şi treaba mea este să nu fac nimic toată ziua.
Pari să fii...
Eşti supărată pe mine, micuţă Dorrit ? Ce se întâmplă cu tine ?
Înainte eram prieteni atât de buni. Ce s-a întâmplat ?
Micuţă Dorrit.
Nu-mi spuneţi astfel, nu sunt copil !
Înainte îţi plăcea să ţi se spună astfel.
Nu îmi mai place.
Nu de către dvs.
Dar putem rămâne prieteni.
Am sperat că putem rămâne.
Însă nu sunt sigură că se mai poate, nu în prezent.
- Nu precum eram înainte. - De ce nu ?
- Nu înţeleg. - Nu înţelegeţi ?
Câteodată îmi doresc ca dumneata să nu fi venit niciodată la Marshalsea,
să nu te fi întâlnit niciodată
şi nimic din toate astea să nu se fi întâmplat.
Eram fericită cu viaţa mea de atunci.
Nu mă urmaţi. Noapte bună.
Ce este, scumpa mea ?
Sunt atât de plictisită că îmi vine să urlu.
Dacă nu ştiam că a trecut cea mai lungă zi a anului,
puteam să jur că asta e cea mai lungă zi din viaţa mea.
Draga mea, cred că n-ai astâmpăr !
N-am astâmpăr ! Las-o baltă, Sparkler !
Adorata mea ! Încearcă oţetul tău aromatic.
Am văzut-o adesea pe mama încercându-l şi mereu părea că o reconfortează.
Iar ea este, precum ştii, o femeie foarte sofisticată.
Doamne sfinte ! Asta întrece orice măsură !
- D-le Merdle ! Tată socrule ! - Bună seara, babacule ! Care-i treaba ?
- Am ieşit să hoinăresc. - Ce drăguţ ! Ai cinat ?
Nu, nu prea.
Trebuia să iau cina în oraş, dar nu am avut dispoziţia necesară.
Am trecut pe la club şi am băut o sticlă de vin.
Un om ocupat ca dumneata ar trebui să aibă mai multă grijă de sine însuşi.
Pierderea apetitului este ceva grav.
Trebuie să te fereşti să te îmbolnăveşti, doar ştii asta.
Mă simt foarte bine.
Mă simt pe cât de bine îmi doresc.
Înţeleg că a intervenit o amânare în împărţirea moştenirii bietului tata.
Da. Într-adevăr. Este o amânare.
Fără repercusiuni, desigur.
Singurul meu motiv de îngrijorare este să nu capete ceva d-na General.
Nu va căpăta nimic.
Sunt încântată să aud asta.
- Poţi să îmi împrumuţi un briceag ? - Un briceag ?
Da. Mi se pare că l-am rătăcit pe al meu.
Desigur ! Edmund, deschide cutia mamei de bijuterii de pe masă
şi scoate briceagul bătut cu perle. Ai grijă !
Câteodată e aşa neîndemânatic !
Acum cred că mă descurc. Poftim, babacule.
Mulţumesc.
Da, ăsta e bun.
Nu ai cumva unul cu mâner închis la culoare ?
- Nu cred că avem, tată socrule. - Nu-i nimic. Ăsta e suficient.
Bine.
Noapte bună.
Ieşiţi din nou, domnule ?
Da. Ies din nou.
Ce naiba e gălăgia asta ?
Ce vrei ? Cine eşti ?
Vă cer iertare, doctore.
Sunt de la baia comunală de după colţ.
- Vreţi să veniţi, domnule ? - Unde să vin ?
- De ce să vin, omule ? - La baia comunală, domnule.
A lăsat bileţelul acesta. Are numele şi adresa dvs. pe el.
O să cobor.
Îl cunoaşteţi pe acest gentleman ?
Venea frecvent pe aici.
Nu şi-a spus niciodată numele.
De fapt, nu a spus nimic niciodată, dar era mereu politicos şi civilizat.
Dumnezeule mare !
Din episodul următor...
Totul va fi bine, d-nă M, atâta vreme cât vă purtaţi cum se cuvine.
D-le Clennam ! D-le Clennam ! Veniţi repede !
Repede, domnule ! Poate reuşim să fugim înainte să vină peste noi.
Cine ?
Spui că ai putere asupra mea. Dovedeşte-o !
Vino încoace escroc prefăcut !
Te simţi bine, Amy ?
Sfârşitul episodului 13
Traducerea şi adaptarea: Livioi