Barney, uită-te acolo.
Trei blonde beau licoarea pentru decizii proaste, la ora opt.
Ai un radar bun.
- Asta-i soţia mea. - Nu, trebuie să plec.
Serios ? Dar sunt blonde şi bete.
Nu-i ăsta genul tău ?
Poate că nu am un gen anume, Lily.
Doamne, tu crezi că mintea masculină este chiar atât de simplistă,
încât avem un singur gen preferat ?
Frate.
Asiatice cu ceva sâni.
Mă duc la baie, apoi plec.
Aţi observat că Barney se poartă cam ciudat în ultima vreme ?
De fapt, da.
Ştiţi cum zicea el că nu va cumpăra niciodată flori unei fete,
pentru că oferirea unui lucru viu îi aminteşte de copii ?
- Sigur. - Păi, alaltăieri...
l-am văzut la florăria de pe strada 82 cumpărând trandafiri.
Ce-a făcut ?
Acum că ai adus vorba, Barney a făcut ceva ciudat la birou, ieri.
Bine, ne vedem sâmbătă.
Am în plan un dejun, mers la piaţă şi poate o plimbare.
Şi eu te iubesc. Pa.
M-am gândit că vorbea cu o fată cu care voia să se culce.
Sau cu Ted, dar acum nu mai ştiu ce să cred.
Stai, credeţi că e posibil ca Barney Stinson să aibă o iubită ?
Pe mai târziu.
Stai, Barney, aşteaptă. Unde pleci ?
Nicăieri.
La plajă. Este iarnă. La Laser Tag. Acasă. Taci. Tu pleci undeva.
Dumnezeule. Se întâlneşte cu ea chiar acum.
Unde se duce Barney ?
Nici nu ne mai aflăm în Manhattan.
Unde locuieşte fata asta ?
Vorbim despre o fată care l-a determinat pe Barney Stinson să i se devoteze.
Eu cred că în Narnia.
Se opreşte.
- Ce naiba faceţi aici ? - Unde este ?
- Cine ? - Iubita ta.
Tu chiar n-ai un gen anume ?
Aceştia sunt prietenii mei. Ted, Marshall, Lily şi Robin.
Prieteni, ea este Loretta, mama mea.
MÄƒ bucur sÄƒ vÄƒ cunosc. Simt cÄƒ vÄƒ cunosc deja.
Barney vorbeşte într-una despre voi în fiecare zi când vorbim.
O suni pe mama ta în fiecare zi ?
Nu. Mamă !
Deci, de-asta erai atât de secretos ?
Nu voiai să ştim că eşti băiatul lui mama.
Da, m-aţi prins. Păi, presupun că puteţi pleca.
- Salutare. - Bună.
- Barney, cine sunt oamenii ăştia ? - Ted, Marshall, Lily şi Robin.
Vreau să o cunoaşteţi pe Betty, soţia mea.
Şi pe fiul meu Tyler.
How I Met Your Mother Sezonul 4 Episodul 15 - The Stinsons -
Eu şi Betty vom pregăti cina. Este din belşug pentru toată lumea.
Dar ţine minte, doar o singură felie după ce a zis Dr Grossbard despre colesterolul tău.
Fata asta vrea să trăiesc o veşnicie.
Vinovată.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
- Şi eu vă iubesc ! - Pleacă de-aici, afurisitule !
- Deci, ne vedem la bar ? - Ce mama naibii, Barney ?
Bine. Este o poveste lungă.
Precum ştiţi, tata a trebuit să o părăsească pe mama
când eram mic pentru că a fost angajat să prezinte Preţul Corect.
- Era o emisiune foarte bună. - Bob Barker chiar este tatăl tău.
A trebuit să ne crească pe mine şi pe fratele meu de una singură.
Şi singura ei dorinţă a fost ca fiii ei să nu ajungă singuri cum a fost ea.
Apoi acum şapte ani, s-a îmbolnăvit foarte rău.
Se părea că nu va mai trăi mult.
Aşa că am decis să-i îndeplinesc dorinţa.
Mamă.
Ea este Betty. Suntem logodiţi.
Am angajat o actriţă în rolul logodnicei mele "Betty".
Numele ei adevărat este Margaret.
În general joacă în piese de teatru. O actriţă extraordinară.
Atât de aproape de un premiu Tony. Asta-i tot ce trebuie să ştiţi.
Este foarte politic. N-ar trebui să intru în detalii.
Dar există o problemă.
Betty are tendinţa de a exagera.
Vezi, mamă ? Am găsit pe cineva care mă face fericit.
Exact cum ţi-ai dorit tu.
Asta-i minunat.
Aş fi vrut să mai trăiesc îndeajuns de mult pentru nepoţi.
Sunt însărcinată !
Şi apoi, mama s-a însănătoşit.
Un lucru miraculos. Dar asta însemna că trebuia să o păstrez pe "Betty"
şi să aleg un copil pentru a juca rolul fiului meu, Tyler.
Este o nebunie. Chiar ţi-ai ales fiul ?
O perioadă, am putut împrumuta copilul vecinului.
Şi de un Crăciun când mama era ameţită cu lichior de ouă,
am venit cu o pungă de făină şi o mască de Chuckie.
Dar într-un final a trebuit să organizez audiţii.
Patru, opt, treisprezece puteţi rămâne. Restul puteţi pleca.
Ai spus că dacă mă culc cu tine, fiul meu va primi rolul.
Se pare că eu sunt un actor mai bun ca fiul tău.
Aduceţi seria de la ora 11 !
Şi astfel rolul lui Tyler l-a obţinut...
Grant.
- Haide, Grant pare destul de bun. - Aşa crezi ?
Priveşte aici. Hei, Tyler.
Tyler.
- Grant. - Da ?
Vezi ? Parcă-i ora amatorilor.
Ziceţi-mi că-s nebun, dar copiii actori erau mult mai buni în anii '80.
Barney, mama ta a păstrat dormitorul tău din copilărie exact cum l-ai lăsat.
Ai un poster foarte mare cu Karate Kid deasupra patului.
Karate Kid este un film grozav.
Este povestea unui tânăr entuziast karatist ale cărui speranţe
îl duc până la Campionatul de Karate din Valley.
Desigur, din nefericire, pierde în ultima rundă în faţa tocilarului ăla.
Dar învaţă o lecţie importantă despre acceptarea cu graţie a înfrângerii.
Stai aşa. Când ai urmărit Karate Kid, tu ai ţinut cu băiatul ăla rău.
Nu, am ţinut cu ratatul ăla sfrijit din New Jersey care nu ştia deloc karate.
Eu când am urmărit Karate Kid, am ţinut cu puştiul karatist:
Johnny Lawrence de la dojo-ul Cobra Kai.
Scoate-ţi capul din fund, Lily.
Mi-am dat seama de unde te ştiu.
Te-am văzut jucând la Teatrul de Dezorientare
în piesa "Bertolt Brecht's Die Heilige Johanna der Schlachth" toamna trecută.
Ai fost o revelaţie !
- Serios ? - Da.
Mulţumesc.
Nu eram sigură. Adică, scopul operei lui Brecht, desigur este să...
... înstrăineze publicul. Desigur.
Scuze. Sunt un Brecht-ofil.
Chiar cunoşti lumea teatrului.
Doamna Teatru mi-a cucerit inima şi n-a mai lăsat-o să scape.
În fiecare an de Crăciun,
realizam o mică scenetă pentru părinţii mei împreună cu ceilalţi copii.
Măiculiţă, Moşule, crezi că putem pleca pe ninsoarea asta ?
Tăiaţi ! Tăiaţi !
Ricky !
Bunica şi bunicul vor sosi în jumătate de oră, şi tu îmi tot strici cuvintele.
Se pare că va trebui să fiu scenarist, regizor şi actor în piesa asta.
Dă-mi fesul tău de elf. Stai jos.
Mereu mi-am dorit în secret să fiu actor.
Este unul din acele visuri care mi-au scăpat.
Ascultă, dacă doreşti, ţi-aş putea da câteva sfaturi despre actorie.
- Serios ? - Mi-ar plăcea.
Regula numărul unu...
Cel puţin unul din noi încă este entuziasmat în privinţa actoriei.
Mie-mi lipseşte.
Deci, ţie nu-ţi place să joci rolul fiului lui Barney ?
Urăsc rolul ăsta. Dar ce pot face ?
- Telefonul pur şi simplu nu sună. - Ştiu la ce te referi.
Eu sunt prezentatoare de ştiri.
Dar a trebuit să accept postul de moderator al unei emisiuni matinale.
Care se difuzează la ora 4:30 dimineaţa.
Mă gândeam că voi fi mai împlinită până în momentul ăsta, înţelegi ?
Am aproape 30 de ani.
Haide, încă arăţi bine.
Îmi place operaţia ta la nas.
Nu mi-am făcut operaţie la nas.
Cum să nu. Nici eu.
Nu pot să cred că nu te-am întâlnit mai înainte.
Cine ar fi ştiut că Barney are o mamă aşa grozavă ?
Mulţumesc, draga mea.
Adevărul este, că nu am fost cea mai bună mamă când eram mai tânără.
Nu spuneţi asta. Sunt sigură că aţi fost grozavă.
Da, am fost o curvă.
Pardon ?
O curvă, draga mea. O curvă murdară.
Nu sunt mândră de asta.
Dar... totuşi, mă distram şi eu.
Nu există fior comparat cu...
privirea unui tip în ochi şi gândindu-mă: "Nu-ţi ştiu numele, tu nu-mi ştii numele, dar..."
"în următoarele opt minute, vom zgudui baia asta din benzinărie, "
"până la fundaţie."
Şi apoi plecam cu maşina în direcţii opuse.
Mama lui Barney ?
Loretta.
În orice caz, totul este în trecut.
M-am străduit şi eu, dar...
uneori mă întreb cum a ajuns Barney atât de perfect.
Trebuie să-i spui mamei tale adevărul, bine ?
Ascultă, este o femeie dulce, iubitoare, un pic prea expresivă care merită mai mult.
În niciun caz. Adevărul o va ucide.
Nu mă simt bine să mint o femeie atât de inimoasă, da ?
Îmi aminteşte de mama mea.
- Ce este ? - Inimoasă ?
Ţii minte jurămintele noastre când am spus că vom fi împreună pentru totdeauna ?
Când ne-am întors de la altar, mama ta s-a aplecat şi mi-a spus,
"Nu pentru totdeauna, scumpa mea. Marshall va ajunge în Rai."
- Era o glumă. - Mă urăşte, Marshall.
Dar este în regulă pentru că...
Las-o baltă.
Ce voiai să spui ?
Nimic. Vrei să o facem din nou în dormitorul lui Barney ?
- Pe patul-maşină ? - Merge minunat, amice.
Lily, ziua de astăzi ne-a învăţat că sinceritatea este importantă când vine vorba de familie.
Orice sentimente ai faţă de mama mea, suntem împreună de 12 ani, iubito.
- Eu cred că le pot face faţă. - Serios ?
O urăsc pe mama ta.
Ghici ce ? Eu te urăsc pe tine !
Mai sunt două minute până se face drobul !
Drob ?
Lui Tyler nu place !
Grant, am discutat de un milion de ori !
- Nu ai voie cu lozinci ! - Dar este amuzant.
Nu mi-e teamă să redistribui rolul.
Acum du-te şi memorează replicile pentru marea scenă de la cină.
Stai. Ai scris scenariul pentru cina pe care o vom avea ?
Doar un mic scenariu.
Câteva lucruri care o vor face fericită pe mama când le va auzi.
Ce fel de lucruri ?
Şi chiar am crezut că Barney a uitat de aniversarea noastră.
Aşa că am fugit în curtea din spate şi-mi ieşea fum pe urechi.
Şi pe nări flăcări. Nările ei răbufnesc când se enervează. Îmi place la nebunie.
O face chiar acum !
Încetează, domnule !
Scuze, ursuleţ. Continuă.
Uite aşa eşti tu cu adevărat când eşti într-o relaţie.
Aşa că fug în curtea din spate şi... lumânări pretutindeni.
Şi un cvartet de viori.
- Puteţi să credeţi asta ? - Nici măcar un piculeţ.
Dar micuţul meu Ty-Ty. Tu ce-ai mai făcut ?
Amuzant: alaltăieri seară, năzdrăvanul ăsta a avut un coşmar.
Când ai venit la noi să ne spui despre ce era,
mai ţii minte ce ai spus, campionule ?
Pagina patru.
Fosilele de dinozaur din muzeu prinseseră viaţă şi începuseră să mă urmărească ?
Mersi mult, amice. N-aveam nevoie să dorm la noapte.
Nu.
Tyler a spus: "În coşmarul meu se făcea că tu şi mama nu ştiaţi cât de mult vă iubesc."
"Aşa că am venit să vă spun că vă iubesc atât de mult."
Ce drăguţ.
Suntem o familie drăguţă şi fericită.
Mă duc să iau nişte îngheţată din congelator şi apoi mergem cu toţii la desert în bucătărie.
Nicio verigă slabă în scena asta. Bravo.
Mai lasă-l, Barney.
N-ai idee cât de greu este să faci o treabă sub demnitatea ta.
Grant, mie mi-a plăcut mult interpretarea despre fosilele de dinozaur.
Vreţi să nu mai vorbiţi de fosile de dinozaur ?
Du-te şi mănâncă-ţi desertul.
Nu pot. Nu tolerez lactoza.
Păi, ia ghiceşte cine tolerează lactoza ? Tyler.
Tyler se va duce acolo şi va savura fiecare îmbucătură.
E vremea îngheţatei, gaşcă.
Yummers !
Doamne !
Lui Tyler nu place.
Nu ai voie cu lozinci.
- Nu înţeleg. - Eu înţeleg.
Urmaţi-mi exemplul.
Am fost trădat de prietenul meu cel mai bun.
Cum ai putut să-mi faci asta, Ted ?
Gândeşte-te la bietul Tyler care cu greu încearcă să nu plângă.
E în ordine fiule, poţi să plângi.
Plângi !
Nu vreau ca mami şi tati să divorţeze !
Ce ai de spus în apărarea ta ?
Prima regulă în actorie: "Nu te teme să improvizezi."
Eu am fost cel care te-a trădat sau tu ai fost cel care m-a trădat ?
Pardon. Ce-ai zis ?
Regula cinci în actorie:
"Inventează o poveste solidă pentru personajul tău."
14 Noiembrie 1998. Trenul de noapte către Monte Carlo.
Eu mă aflam în vagonul cu biliard
uşurându-i pe nişte algerieni de câteva mii de dinari,
când tu ai sedus-o pe logodnica mea !
Care este oarbă şi a crezut că tu erai eu.
Despre ce Dumnezeu vorbeşti ?
Regula numărul opt în actorie:
"Nu te teme să te avânţi într-o luptă fizică."
Ştii prea bine despre ce vorbesc !
Nu, nu ştiu !
Ba da ! Şi în numele lui D-zeu, vreau să recunoşti, canalie !
Mamă, poţi să ne laşi o secundă ?
Aveţi ciocolată şi bomboane.
Aveţi diferite feluri de ornamente şi zefire.
Ţi-ai pierdut minţile ?!
Ai fost uimitor !
Ai intrat complet în piele personajului.
Sincer, nu l-am interpretat atât de mult pe Ted
pe cât încercat să mă dau la o parte din calea lui.
Ce naiba este cu voi ?
Cum o să-i explic eu asta mamei ?
Poate că este timpul să-i spui adevărul, Barney.
Nu prea sunt sigur, Lily. Uneori, sinceritatea duce la spunerea
unor lucruri răutăcioase despre o femeie care a avut grijă de mine
pentru că eram bondocul familiei.
În numele lui Dumnezeu, am doar 1.93 !
Cât de bine am plâns ?
Ţi-a ieşit perfect. Vezi ?
Chiar şi la o slujbă pe care o urăşti, tot poţi iubi ceea ce faci.
Poate că aşa va fi şi la noua ta slujbă.
- Aşa crezi ? - Ştiu asta.
Mulţumesc, Grant.
Eşti destul de inteligent, ştiai asta ?
Scuze ! Scuze !
Credeam că recepţionez ceva.
Iubitule, eşti bine ?
Mamă, trebuie să-ţi spun ceva.
Ceva ce trebuia să-ţi fi spus de multă vreme.
Tyler este pe moarte.
Şi Betty a spus că atunci când va muri, îşi va face vânt şi ea.
Probabil totul se va întâmpla foarte curând.
Dumnezeule !
Nu. Nimic din astea nu este adevărat !
Adevărul este că...
Adevărul este că Betty şi Tyler sunt actori angajaţi de mine să pretindă că sunt familia mea.
Ce ?
Voiam să crezi că am viaţa pe care ţi-o doreai pentru mine.
Voiam să fii mândru de mine.
Ştiu că este o nebunie şi-mi pare rău, mamă.
Deci Betty nu este soţia mea ?
Slavă Domnului !
Nu o plac deloc pe femeia aia.
- Serios ? - Da.
Şi Tyler...
Ştiu că sunt bunica lui şi c-ar trebui să-l iubesc,
dar îl urăsc pe copilul ăla.
"Lui Tyler nu place !"
- Ce naiba este aia ? - Nu-i aşa ?
Şi cu prietenii ăia falşi ai tăi... voiam să mă împuşc.
Ştiu ! Nu sunt oribili ?
Deci, nu eşti supărată ?
Sunt doar confuză. Nu ştiu de ce ai crezut că trebuie să faci asta.
Barney, te iubesc, cu familie perfectă sau fără ea.
Te iubesc indiferent.
- Serios ? - Serios.
Sunt atât de uşurat fiindcă adevărul este că sunt foarte departe de căsătorie.
Istoria mea cu femeile te-ar şoca şi te-ar dezgusta.
Nu contează. Eu tot te iubesc.
Serios, nu-ţi poţi imagina ce lucruri am făcut.
Barney, când aveai trei ani, te-am lăsat cu o bonă
şi am petrecut trei săptămâni cu Grand Funk Railroad
fiind pasată de la un bărbat la altul ca un bere-bong.
Mami !
Fă-mi o favoare.
Dacă vei întâlni vreodată pe cineva special, nu fugi de ea. Nu fii ca mine.
Fă o încercare, da ?
Hei, Barney. A venit taxiul.
Voi încerca.
Şi astfel s-a sfârşit una din cele mai ciudate după-amiezi din viaţa noastră.
Şi tocmai voiam să-ţi spun, dacă am părut vreodată rece şi neprimitoare, îmi pare rău.
- Cu cine vorbeşte ? - Cu mama mea.
Ar însemna mult pentru mine dacă noi două am fi mai apropriate.
Acum inspiră adânc ca şi cum următorul lucru ar fi greu de spus.
Te iubesc.
Te iubesc...
Mamă.
... Mamă.
Acum pretinde că am spus ceva drăguţ.
Adică, drăguţ din partea ta că spui asta, Judy.
Bine. Şi eu. Vorbim curând.
Traducerea şi adaptarea: achmed90 aka Adi Neamţu
Lămureşte-mă şi pe mine.
Spui că atunci când ai urmărit filmul Karate Kid, nu ai ţinut cu Daniel-san ?
Nu.
- Cu cine ai ţinut în Greu de Ucis ? - Hans Gruber, bandit internaţional fermecător.
La final, a fost greu de ucis. El dă titlul filmului.
Bine, Şcoala de sâmbătă ?
Cu profesorul de la detenţie.
Este singurul din film care poartă costum.
Ştiu eu unul. Terminator.
Cum se numeşte filmul, Robin ?
Câţi dintre noi n-au vărsat o lacrimă
când micul lui ochi roşu s-a stins la final şi n-a mai reuşit să-i ucidă pe oamenii ăia ?
Îmi pare rău. Filmul ăla...
Nu mai urmăresc niciodată un film împreună cu tine.
Nici măcar n-au încercat să-l ajute !