Din episoadele anterioare...
De ce mi-ar trimite Călăul degetul lui Verna McBride?
Verna McBride a avut mulţi duşmani. E o diversiune.
Călăul mi-a trimis asta.
Sunt coordonate geografice.
Am găsit un buletin asupra cadavrului.
E Peter McBride, nu-i aşa?
Peter McBride e cu Rachel şi Bryan aproape mereu.
Verna află ce face soţul ei, iar ea cedează.
Verna McBride a murit datorită mâniei.
Se ia după biblie.
De ce omoară unii oameni, iar altora le dă drumul?
El sau ea e isteţ, un magician, pentru că te uitai aici...
Ce faci aici?
- E o felicitare acolo. - "Condoleanţe pentru pierderea suferită."
... în timp ce omora dincolo.
Justin?
Am atins doar suprafaţa, nu-i aşa?
Sunt mult mai multe de descoperit, crede-mă.
Noaptea Balului 1968
E un eveniment clasic.
Cum zice tatăl meu, muzica rock & roll e ca şi cum ai asculta
tobele celui mai sumbru trib din Africa.
Tatăl tău n-a trecut de Simcoe. Ce ştie el de Africa?
Tot ce spun e că, cine are nevoie de Jagger şi muzica lui,
când îl ai pe Frankie Valli şi Beach Boys?
Ai ascultat măcar Pet Sounds de Beach Boys?
E mult mai psihedelic şi într-o lume a lui Jefferson Airplane şi The Who...
Dar cred că Frankie Valli e mai bun.
Dacă te pui să cântăreşti lucrurile pozitive şi negative,
alegerea reginei balului este evidentă.
Fetele se uită la mine ca la conducătoarea academiei,
băieţii se uită la Ronnie ca la atletul anului.
Ada, pot conta pe votul tău, nu?
Ada?
- Eşti cu noi? - Îmi pare rău.
- De ce eşti atât de îngândurată? - Mă simt vinovată.
Nu ai de ce să te simţi.
A vorbit doar de bal, şi acum eu merg la el şi ea nu...
Şi nu trebuia să vin în seara asta.
Trebuia să rămân acasă, cum am plănuit.
Ada, fosta ta prietenă nu ştie când să-şi închidă gura sau picioarele.
- Nu-i aşa, Ronald? - Da, aşa-i.
Nu te mai simţii vinovată şi distrează-te.
Cu cine ar merge la bal?
Jumătate din echipa de fotbal? Cu antrenorul MacMillan?
- E prietena noastră. - Nu, e o curvă.
- Avem nevoie de ajutor! - Ajutor!
Ajutor!
Aş schimba locul cu tine într-o secundă, Ada.
Pe bune, aş face-o.
Slasher - S01E03 "Aşa cum focul consumă lemnul"
= Thanks to chamallow = = www.addic7ed.com =
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta Facebook.com/RichardNastaRO
A fost o slujbă minunată.
Robin se poate linişti ştiind că Justin a fost iubit de mulţi oameni.
I se vă simţii lipsa.
Isuse, faci să sune ca un concurs de popularitate.
Îmi pare rău.
N-ai prea dormit, iubito.
Poate ar trebui să mergi la doctor, să iei nişte pastile.
Nu pot, Dylan.
Trebuie să faci ceva.
Mă tot gândesc...
Dacă sunt următoarea?
Sarah.
Totul s-a întâmplat de când ne-am întors în oraş.
- Nu crezi că aş putea fi o ţintă? - Acest individ e un nebun.
Nu ştiu ce să cred.
Nimeni nu ştie, da?
Bine, iubito.
Cum e Robin?
- Nu prea bine. - Îmi pare rău că n-am fost acolo.
E în regulă. Ai lucruri mai importante de făcut.
Am aranjat să ai un ofiţer parcat în faţa casei nonstop.
Nu că ar fi vreo ameninţare, dar...
vreau să nu te mai îngrijorezi.
Mersi. Apreciem acest lucru.
Aseară, pe la ora 19:30...
Un adult, cu vârsta de 40 de ani,
Heather Louise Peters din Waterbury,
a fost arestată şi acuzată pentru crimă de gradul unu
în moartea lui Justin Faysal.
Dl primar, Dylan Bennett de la Waterbury Bulletin.
Există vreo legătură între Heather Peterson şi omorârea lui Verna McBride?
Aşa credem, da.
Şeful Vaughn vă v-a spune detaliile investigaţiei curente.
Mulţumesc, dle primar.
Doamnelor şi domnilor,
o autopsie a fost făcută ieri asupra dlui Faysal.
- Cauza morţii... - Jana Singer, de la Collingwood Expositor.
De ce l-ar omorî Heather Peterson? Aveţi un motiv?
Avem dovezi de la un martor care şi-a exprimat ura faţă de dl Faysal
datorită tranzacţiei dintre cei doi.
Şi am mai recuperat o cantitate mare de otravă de şobolani din casa ei.
Ce alte dovezi aveţi ce-o leagă pe Heather de omorârea lui Verna?
Acea investigaţie este încă în desfăşurare.
Pentru că îmi este greu de imaginat motivul ciopârţirii unei bătrânici.
Vreau să asigur cetăţenii din Waterbury şi pe toţi vizitatorii lui
că acest lucru n-a fost la întâmplare, şi nu ne aşteptăm la alte violenţe.
- Mulţumesc foarte mult. - Incredibil.
Ştii că are dreptate?
- Dar dacă Heather... - Iubito, opreşte-te.
Nu te las s-o iei razna.
Dacă greşesc, atunci Călăul e încă în libertate.
N-ai recunoaşte-o pe Gail dacă ai trece pe lângă ea pe stradă.
Mare cât casa.
O profesoară pensionară, nu s-a măritat niciodată.
Cred c-a iubit mâncarea prea mult să accepte un bărbat în viaţa ei.
Cine-i următorul?
Ce zici de acel băiat de la biologie de care ţi-a plăcut?
Nu te poate auzi.
Nu ştii asta.
Ba da, ştiu.
În noaptea accidentului, o bucată din craniu
a intrat în creier.
Nu poate mânca, nu poate vorbi, nu poate respira singură...
şi cu siguranţă nu te poate auzi.
Dar să-ţi răspund la întrebare, acel băiat a fost Harry Dahl.
Da. Harry "Surdul".
Mă ura când îi spuneam aşa.
Harry e un guru al calculatoarelor în California, milionar.
Sunt aici s-o schimb pe Ada.
Vin în fiecare săptămână.
Sonia, îţi aminteşti când Ada a vrut să arate ca Twiggy,
şi ne-a cerut s-o machiem?
Şi a vrut acele gene imense?
Noi am continuat să-i lipim pleoapele, că stătea cu ochii închişi.
Brenda, de ce eşti aici?
Pentru că Ada a fost prietena mea.
O prietenă pe care n-ai vizitat-o.
Locuiesc la 3 ore distanţă.
Înainte să pleci.
Sigur. Ai dreptate.
Sunt o prietenă groaznică, vinovată.
Ce altceva vrei să spun? Sunt aici acum.
Încerc să mă revanşez.
Pentru cine? Ada?
N-are nicio idee că eşti aici. Şi dacă eşti pentru mine, nu-s curioasă.
- Obişnuiam să fim prietene, Sonia. - Da, să fim.
Dar nu am putere să să te ajut să-ţi eliberezi consecinţă.
Trebuie să treci peste ceva ce s-a întâmplat acum zeci de ani.
Nu eu sunt cea care caută ispăşire.
Păcat că acel bolţar n-a căzut puţin mai la stânga.
Bun venit.
- Simte-te liber să te uiţi prin jur. - Mulţumesc.
Dacă ai întrebări poţi să...
Te întreb pe tine?
Tu eşti Sarah, să înţeleg.
Da.
Cum de-ai...?
De pe site-ul Camerei de Comerţ.
Mereu cercetez locurile ce le vizitez.
Am cumpărat o cabană anul trecut...
Dar nu pot locui cu pereţii goi.
De fapt, ăla nu-i de vânzare.
Nu, nu cred c-ar fi nevoie de acea pictură într-o cabană dintr-o pădure.
Totuşi, e uimitoare.
Cine-i artistul?
Pe bune, e ceva...
Nici n-ar fi trebuit să fie la vedere.
O să iau colajul.
Telefonul lui Dylan Bennett. Lasă un mesaj te rog.
Dylan, sunt Sarah. Jur, soţia ta o ia razna.
Aproape că am rupt nasul unui client astăzi şi l-am transformat într-un eunuc,
şi-a ajuns totuşi să cumpere şase picturi de la mine, aşa că...
Ştiu că Cam are un coleg afară,
dar aş fi mult mai în siguranţă dacă ai fi tu şi tu aici.
Aşa că vino repede acasă.
Îmi lipseşti.
Asta crezi că aştept de la un adevărat agent imobiliar?
- Am nevoie de mai... - Înţeleg că eşti supărată.
Cumpărătorul e la arest 10 zile pentru multiplă proprietăţi ilegale.
Aşa-i legea, dna Seferian, nu-i nimic altceva.
Nu faci ceea ce ţi-am cerut.
- A fost problematic pentru mine. - Da. Ştii ce?
Aceste crime au fost problematice pentru noi toţi!
Soţul tău mi-a trimis un cec, şi-a fost refuzat!
Bine.
Am să...
Am să-ţi scriu altul.
Sau pot să-ţi dau bani lichizi?
Robin, sunt 250.000 de dolari.
Atâta trebuie să-mi dea.
Nu ţi-a spus.
Isuse!
Justin ia...
Justin a luat toate deciziile.
Vrei să o laşi mai moale?
Îţi spun ce facem, vorbeşti cu bancherul, cu avocatul tău,
şi-mi aduci un alt cec, unul care nu-i respins, mâine.
Chino, malţul cel mai fin.
- Ed. - Dl primar.
Brenda.
Ronald.
Alătură-mi-te.
Trebuie să merg acasă.
Nu poţi să tragi în ţeapă un ţepar. Doar ce-ai comandat o băutură.
Vino aici.
Uită-te la tine.
Dumnezeule mare...
Dumnezeule...
Doamne, eu şi Sonia n-am mai făcut sex de foarte mult timp.
- Nu vreau să aud de Sonia. - Dumnezeule...
Nu, e în regulă.
Am prezervative.
- Nu c-ar conta acum. - Nu.
Dumnezeule...
Eşti la fel de frumoasă cum ai fost pe vremea liceului.
Ce s-a întâmplat?
Nu.
Ce s-a întâmplat? Spune-mi.
- Ce se petrece? - Sonia aşteaptă.
Nu, ea... Ştie că lucrez până târziu.
- Ronnie, nu. - Haide.
Ştii că vrei asta la fel ca mine.
Ronnie, fundul tău e ca conopida coaptă,
ai atât de mult păr pe spate cât ai pe cap,
şi mădularul tău a fost mereu cu două numere mai mici.
Aşa că nu, nu vreau să fac asta.
E cineva la telefon?
Am să închid acum.
Uite ce se va întâmpla.
Am să mă ridic, am să ies afară, şi-am să merg la cel mai mare poliţist...
Sarah...
Sarah...!
Curajoasa, fraiera Sarah.
Sarah!
Sarah.
- Unde eşti? - Cam?
Cam, tu eşti?
- Sarah, strigă-mă! - Sunt aici!
Sunt aici, te rog, ajută-mă...
E în regulă...
E în regulă. Eşti cu mine.
Când mi-am terminat tura, am mers să verific cum stau lucrurile,
şi l-am găsit pe Sharma inconştient.
Cum rămâne cu apelul?
Numărul aparţine lui Verna McBride.
Telefonul a lipsit de la locul crimei.
Atunci e Călăul cu siguranţă.
Nu-i Călăul.
E oricine a omorât-o pe dna McBride.
Termină cu prostiile şi spune-i pe nume.
- Dylan, eşti supărat. - Da, sunt supărat.
A fost în casa noastră.
- Nu putem rămâne aici. - Bine, până aici.
- Să plecăm. - Brenda, poţi să...?
- Poţi să...? - Dylan, sunt atât de obosită
să mă abţin şi să nu încetez să mă îngrijorez...
Pe bune? Tu ce-ai făcut?
- Nici n-ai fost acolo. - Ajunge!
Dacă vreţi să staţi la un hotel, vă vom pune într-unul.
Dacă vreţi să staţi la o rudă,
sau dacă vreţi să staţi aici în seara asta, am să stau chiar eu de pază.
Cum doriţi, da?
- Dylan, nu te întorci la muncă? - Nu, iubito, normal că nu.
Bine, vom sta aici în seara asta, şi mâine dimineaţă vom pleca.
Bine.
De ce nu mergi înăuntru şi te odihneşti puţin?
- Cam. - Da.
- Eşti copilul lui Owen? - Da, doamnă.
Ultima oară când te-am văzut erai până la mine la genunchi.
Dar uită-te la tine.
Doamnă, ar trebui să intraţi. E mai în siguranţă.
Noapte bună, dnă Merritt.
Mulţumesc, ofiţerule.
Cam spune că Vaughn n-o va elibera pe Heather.
Spune că încă-i principală suspectă.
Şi, ce? Heather s-a teleportat din închisoare la tine acasă?
Nu, conform lui Vaughn, ultima noapte putea să fie o farsă.
O farsă. E amuzant.
Ar trebui să pleci şi tu din oraş.
Cum?
Am afacerea, casa şi...
Mă întâlnesc mai târziu cu avocatul să vedem testamentul lui Justin,
care-i o dezordine totală.
Doar că nu înţeleg, ştii?
De ce Justin?
Ce-a făcut?
Pot să-ţi spun ce n-a făcut.
N-a zburat creierii nimănui cu o armă de vânătoare.
Ceva trebuie să-l fi pus în radarul Călăului.
Nu te poţi gândi la nimic?
- Robin? - Dumnezeule.
Dumnezeule.
Înainte să ne construim casă,
a fost o familie ce-a locuit pe acel pământ
într-o baracă mică şi urâtă, ce n-avea niciun drept să fie acolo.
Justin a cumpărat terenul şi...
a făcut totul una cu pământul.
Cred că familia a ajuns...
să stea într-o casă abandonată pe strada McCaul.
Casa nu avea încălzire sau curent,
şi au încercat să folosească o butelie cu propan
ca un fel de radiator.
S-au sufocat.
Nu-i ca şi cum Justin le-a pus arma la cap, el nu...
El doar a cumpărat terenul. Asta-i tot, ştii?
Nu merita să moară din cauza asta.
Nu. Normal că nu.
El nu... El nu a ştiut.
Desigur.
Nu merita să...
Şi după incidentul de aseară, Sarah vrea să plece de aici.
Şi sincer, n-o condamn.
Dacă eram în locul lui Sarah,
aş fi în următorul avion spre o insulă sau Australia...
Cât mai departe posibil..
- Mulţumesc. - Aşa că înţeleg.
Dar...
trebuie să înţelegi la ce renunţi.
Ce vrei să spui?
Ai văzut asta?
Povestea ce-ai scris-o despre Heather după arestarea ei?
A fost preluată de agenţiile mari din această ţară.
Povestea ta se afla pe pagina 5 sau 6 din ziarele naţionale.
Câteva crime misterioase într-un oraş de care n-a auzit nimeni. E interesant.
Încă o crimă, şi-ţi promit, vom atinge punctul culminant.
Sună de parcă vrei ca Călăul să atace din nou.
Crimele vând ziare. Criminalii ne fac cariere.
Acest tip de poveste... Oportunitatea...
Vine o singură dată în cariera unui jurnalist, dacă sunt norocoşi.
Dar...
Sarah e pe primul loc.
Voi respecta orice decizie vei lua.
Am împachetat principalul. Am vorbit cu Doug de vizavi.
Va avea grijă de casă şi va lua el corespondenţa.
Minunat... Pot să vorbesc cu tine?
Da.
De ce nu merg să iau restul bagajelor?
Mulţumesc.
- Ce se petrece? - Alison vrea un preaviz de două săptămâni.
Cu minim două săptămâni înainte.
- Nu vii. - Nu, am să vin.
- Nu vin acum. - Bine. Atunci când?
Speranţa e cc şeful Vaughn să se mişte şi să prindă acest criminal, nu?
Ca nimeni să nu meargă nicăieri.
Dylan, avem o problemă mai mare decât un şoarece sau igrasie.
Ştiu. Eşti supărată. Înţeleg.
Vrei să vin cu tine, şi eu vrea să plec, crede-mă. Dar am semnat în contract.
M-ar putea da în judecată.
Aşa că nu ştiu ce-ar trebui să fac.
Nu ştii? I-ai putea spune lui Alison să-şi bage-n fund preavizul.
Două săptămâni maxim.
Şi dacă găseşte un înlocuitor până atunci, am să fiu cu tine mult mai repede, promit.
- Am împachetat un bagaj pentru tine. - Nu vine.
Serios? N-am să-l car înapoi.
Dylan poate să-l ducă.
- Vrei să conduc eu? - Nu pot face nimic, iubito.
Aş vrea să poţi înţelege.
Sarah...
Sună-mă. Anunţă-mă că ai ajuns cu bine.
- Vrei să vorbim despre ce s-a întâmplat? - Nu.
Poţi să-l îmbraci în haine elegante, poţi să-l dai cu 100 de creme de faţă,
tot un sălbatic va rămâne.
Spun doar că...
Dacă v-aţi despărţi, Doamne fereşte, n-ai rămâne singură mult timp.
Despre ce vorbeşti?
Pe bune?
Vorbesc de băiatul Marlboro din Waterbury.
- Cam? - L-ai observat.
Nu, eu şi Cam suntem prieteni vechi.
Nu cred că te-ar descrie aşa.
Şi e căsătorit... Ştii ce?
De ce vorbim de asta?
Ideea e că, Dylan nu-i ceea ce meriţi.
Şi felul cum Cam se uita la tine?
- Sarah, dragă, eşti bine? - Da. Tu?
Da.
Trebuie să plecăm de aici până nu se întoarce după mine.
- Cine? - Cine crezi?
Nu, nu! Băga-mi-aş!
Ce mama...?
Credeai că mă întorc în văgăuna asta fără puţină precauţie?
Bunico, nu...
Măgarule, nesimţitule...
- Când am o liniuţă semnal, dispare. - Continuă să încerci.
Ştiu de ce se petrece asta.
De ce ne vizează Călăul.
Pentru că...
E vina mea.
Ştii, am renunţat.
Am încercat să mă sinucid... şi ăsta-i un păcat.
Nu... Scumpo.
E adevărat. Distrug totul.
Nu...
Nu, nu faci asta.
Eu sunt de vină.
Crede-mă.
Prietena mea Ada...
Cea din casa de pensionari?
E acolo...
E acolo din cauza mea.
N-am vrut s-o rănesc.
Eu şi Ronnie, ne-am îndrăgostit.
Ronald Edwards.
Bunico?
Ce-ai făcut?
În noaptea balului...
Am vrut s-o rănesc pe Sonia...
aşa că am aşteptat pe pod.
Şi când au trecut...
ţinteam şoferul.
Ada nu trebuia să fie acolo.
Nici nu trebuia să fie în maşină.
Nu.
Când ne întoarcem, mergi la poliţie, şi le vei spune adevărul.
Sarah, nu.
Nu.
Am trăit cu asta toată viaţa.
Cu vina şi ura faţă de mine.
Mi-am plătit datoria,
şi refuz să merg la închisoare pentru tot restul vieţii...
din cauza unei greşeli.
O greşeală făcută că adolescentă.
O greşeală?
E încercare de omor.
Sarah...
Suntem în pericol.
Da...
datorită ţie.
Ne vom ocupa de asta pentru tine.
După cum ştii, Justin a ipotecat casa,
de două ori, să plătească datoriile.
Nu... n-am ştiut asta.
Asta înseamnă că trebuie să plăteşti doar ipoteca, jumătate de milion de dolari.
Soţul tău, împotriva sfatului meu, îl jefuia pe Peter să-l plătească pe Paul.
Câţi bani deţinea?
Deţii peste 2.8 milioane de dolari.
Alea erau afacerile lui Justin. El...
A spus că se va ocupa de afaceri, şi eu, m-aş concentra...
pe vânzarea caselor. Asta am făcut.
Ca soţ al lui Justin, ai moştenit şi datoriile lui.
Dar vestea bună, şi există aşa ceva, Robin, e că Justin ţi-a lăsat totul ţie.
Pot să vinzi totul, şi vorbesc serios.
Casa, proprietăţile din centru, maşina, mobila...
- Întreaga noastră viaţă. - Vinde toate astea,
şi poate vei scăpa de toate datoriile.
Trebuie să te mai întreb ceva.
Familia ce-a murit în acea casă de pe McCaul,
e ceva necurat în ce a făcut Justin?
Te rog...
Trebuie să ştiu.
Justin ştia pe cineva care ştia pe cineva din consiliul oraşului
care a avut terenul replanificat.
Familia Vicker nu şi-a permis taxa de mutare,
aşa că a trebuit să vândă locul la un preţ bun, şi...
N-a fost ilegal, Robin.
Nu.
A fost doar afaceri.
Bunico?
Bunico!
Haide, ratatule.
Vino şi prinde-mă.
Sunt înarmată şi periculoasă.
Bunico?
Bunico, unde eşti?
Ce mama...?
Nenorocit bolnav.
Nu-mi este teamă de tine.
Nu citeşti niciodată biblia?
"Cel fără de păcat dintre voi să arunce cel dintâi piatra asupra ei."
Ai sărit peste partea asta?
Ştiu ce-am făcut...
Şi ştiu că voi merge-n iad pentru asta.
Dar ne vom vedea acolo... pentru că eşti la fel de păcătos ca mine.
Doar că mai rău.
Eşti un laş.
Nu, te rog!
Te rog, nu!
Te rog...
Poţi să-ţi simţi picioarele, Sarah?
Am să te ating acum.
Poţi să-mi simţi mâna?
Eşti bine?
Vino aici.
Am să-l găsesc, Cam...
şi-am să-l omor.
Trent!
Eşti acasă?
Trent?
Am omorât toate animalele singur.
Chiar şi acel şarpe.
După mine, dacă un animal intră pe proprietatea mea...
l-am omorât, nu contează dacă-i sezonul de vânătoare sau nu.
Dar oamenii nu ştiu treaba asta.
Nu ştii când vei avea o...
verificare de la minister.
Am bătut la uşă.
Şi când n-am răspuns, ai decis să vii aici?
Eşti...
Eşti ocupat, aşa că...
Am să mă întorc mai târziu.
O să sun din timp data viitoare.
Da, de ce nu faci asta?
Dacă te întorci cu afaceri,
ai putea să-mi faci pe plac şi să alegi momentul potrivit.
- Sigur. - Ce crezi?
- Sigur. - Da?
Credeam că sunteţi cunoscuţi pentru maniere.
Pentru etichetă.
Fandositule.
Am greşit?
Voiam să mă asigur că ai numărul meu.
- Vrei să-l scriu pentru tine? - Am să-l caut pe net.
Orice om are un defect.
A soţului meu a fost slăbiciunea.
Lipsit de coloană vertebrală.
Şi a ta e că vezi doar ce vrei să vezi.
Văzul tău e de nota 20 din 20, dar nu poate privi adevărul.
Trebuie simţit, ştiut.
Mulţumesc pentru asta, dna Peterson. A fost interesant.
De ce nu te duc eu înăuntru?
Dar pe tine te văd.
Sclipind...
Să te ducem înăuntru.
Da...
Asigură-te că încui uşa, da?
Asta-i tot?
O lăsăm să meargă înapoi acasă?
Nu-i mai problema noastră, Cam. Avem alte probleme mai mari decât ea.
Plus că, e nebună de legat.
Înainte să moară bunică-mea, mi-a mărturisit ceva.
Ceva groaz...
Ceva... Doamne, nu ştiu cum să zic...
Ea i-a făcut asta lui Ada?
Da.
M-am gândit că vrei să ştii...
Amândouă.
Mereu m-am gândit la asta, dar n-am crezut că ar putea...
Mai e ceva...
Bunică-mea mi-a mai spus că...
mi-a spus că ea şi soţul tău...
Au fost intimi.
Nu văd cum de-i relevantă chestia asta, sau sincer, dacă te priveşte.
Dacă soţul tău e bunică-miu, am dreptul să ştiu.
- Nu-i. - Eşti sigură.
Sunt foarte sigură.
Îmi pare rău că te-am supărat. Nu asta a fost intenţia.
Să ştii şi tu...
Merg la şeful poliţiei şi-am să-i spun tot ce s-a întâmplat.
Acest oraş are destule secrete.
Sarah, îmi pare rău pentru pierderea suferită.
Mulţumesc.
Eşti bine? E ceva ce-aş...?
Mă poţi ajuta să-l prind pe nemernic.
Da, pedeapsa pentru invidie este înecul.
Şi bunică-mea a fost cea mai geloasă, invidioasă persoană ce-am întâlnit-o.
Înainte să moară, mi-a mărturisit ceva.
Acel atac asupra lui Ada Pavlovik, de acum mult ani...
Ea a fost responsabilă.
"Cine îşi ascunde fărădelegile nu propăşeşte,
dar cine mărturiseşte şi se lăsă de ele, capătă îndurare."
Mărturisirile ne eliberează, Sarah.
Odată ce scăpăm de secrete, puterea lor asupra noastră dispare.
Bunica ta a ţinut acel secret ani de zile.
Aşa că să ştii acest lucru, a murit cu conştiinţa mai liberă,
dacă nu una mai clară.
Ce e?
Ai fi putut muri acolo.
Nu. De fapt, nu cred.
Putea să mă omoare de multe ori, dar n-a făcut-o.
Nu-s o ţintă.
Eu...
Nu merit să mor.
Sunt în siguranţă.
Aşa că mă vei ajuta să-l prind.
- Nu-s poliţist, Sarah. - Ceva mai bun. Eşti un criminal.
Ştii, toate culorile curcubeului,
dacă le combini, produc o nuanţă de alb pur?
Da?
Pofta trupească, lăcomia, aviditatea lenea, mânia, invidia...
Toate combinate, formează răutatea.
Păcatul esenţial, mândria.
Cine face acest lucru e orbit de mândria lui,
şi mândria va fi căderea sa.
Cum?
Călăul e pierdut în fanatism, jucându-se de-a Dumnezeu,
în mândrie...
Dar mândria ne poate orbi, şi ne provoacă să facem greşeli.
Şi-ntr-o zi, Călăul va greşi, va ieşi din umbră,
şi doar atât îţi trebuie pentru a-l prinde.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta Facebook.com/RichardNastaRO