Din episoadele anterioare...
Dumnezeule! Opreşte-te!
Nu, te rog! Opreşte-te!
Nu!
Te rog! Nu!
Ajută-mă!
Sarah!
Bun venit acasă.
Tu străluceşti.
Poate că tu eşti criminalul, Cam.
Crede că s-a terminat.
Nici nu ştie ce-l aşteaptă.
Acest oraş a fost curăţat.
"Domnul a zis în inima Lui:
Nu voi mai blestema pământul din pricina omului,
şi nu voi mai lovi tot ce este viu, cum am făcut."
Isuse!
Dumnezeule, Cam.
Ce naiba-i cu tine?
Trezeşte-te, Cam. Trezeşte-te!
- Suzy, poţi să... - Doamne, Alan!
Calmează-te.
- Unde sunt? - Erai somnambul.
Şi vrei să ştii de ce?
Pentru că te jucai jocurile alea video chiar înainte de culcare.
Şi ţi-am spus să n-o faci.
Dacă m-ai asculta, n-ar trebui să îndurăm acest lucru în fiecare noapte.
Ce naiba. Ai făcut pe tine?
Eşti prea mare pentru asta. Ce naiba-i cu tine?
- Îmi pare rău, mamă. N-am vrut. - Totuşi ai făcut-o, Cam.
Şi acum va trebui să schimb cearşafurile, să le spăl, să spăl şi pijamalele tale.
Şi-am să fiu norocoasă dacă reuşesc să dorm două ore bune
pentru că tu eşti un copil mic!
Ar trebui să te fac să porţi scutece. Ţi-ar plăcea?
Ce zici? Să porţi scutece în pat.
Asta ar trebui să fac. Am să te fac să le porţi când dormi.
La fel şi la şcoală, în faţa tuturor prietenilor.
Să te învăţ o lecţie, pentru că eşti un copil mic!
Ce naiba?
Cam?
Suzanne!
Suzanne.
Ce s-a întâmplat?
Isuse, nu. Suzanne!
Nu! Ce-ai făcut?
Nu! Cameron!
Nu!
Slasher - S01E08 "Vei vedea curând"
= Thanks to btsix = = www.addic7ed.com =
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta Facebook.com/RichardNastaRO
Vezi că zâmbeşte.
- Nu-i bine făcut. - Nu, nu zâmbeşte.
- El... - Doar uită-te.
Da. Zâmbeşte.
Un zâmbet ridicol.
Nu-i foarte înspăimântător.
Pun pariu că nu credeai că aşa ceva-i posibil.
- Distrându-te... în Waterbury? - Da, aşa-i.
Sarah.
Ştiu că amândoi am pierdut oameni dragi în această vară.
Dar...
Waterbury...
A avut o problemă.
Multe probleme, multe secrete,
şi...
Ce?
Călăul...
A cam curăţat acest oraş.
În propriul său mod bolnav.
Da, dar... omorând opt oameni?
Da, nu-i tolerez acţiunile.
Spun doar că...
Nu ştiu ce vreau să spun.
Las-o baltă. Scuze.
Da.
Ceea ce vrei să spui...
Cred că ai dreptate.
E multă răutate în acest oraş şi nu-i doar Călăul.
Mă veţi ajuta să împart mâine bomboane sau...?
Nu ştiu câţi vor veni la ne daţi ori nu ne daţi.
E ziua de naştere a lui Sarah, mâine.
Sigur.
La mulţi ani.
Mulţumesc.
Ar trebui să mă întorc la muncă.
Aminteşte-ţi, înspăimântător, da? Ţine demonii la distanţă.
Pare a fi în regulă.
Da.
Şi e în regulă.
"Cum trece vârtejul,
aşa piere cel rău."
Proverbe 10 cu 25.
Vezi? Am fost atent la şcoala de duminică.
Mi-ar plăcea pentru casă.
- În grădină. - Vom luat tot ce-ai pictat.
Banii nu-s o problemă.
Pe bune? De când?
Elise, fac şase cifre bând sânge pe internet.
Da, ştiu. Aş vrea să n-o faci.
- De ce? Nu trişez. - Poate că tu crezi asta.
Ştiţi ce, am să vă las...
N-am mai văzut aşa ceva de foarte multă vreme.
Ştiu. Îţi vine să crezi?
- Şi ce-s cu astea mai exact? - Halloween fericit?
Că veni vorba...
Nu voiam să organizez anul ăsta, dar...
- O faci pentru Justin? - Da.
Da.
Halloween-ul a fost ca,
Crăciunul, pentru el, fiind foarte fericit în aceste vremuri.
Aşa că mi s-a părut greşit, nesărbătorind-o.
Ştii...
În fine...
Văzând că mi-am uitat usturoiul şi apa sfinţită,
ar trebui să fac pe Dracula şi să zbor de aici.
Dar ne vedem la The Frame mâine seară. Da. Sarah?
Nu, vreau doar să stau în pat şi să-mi mănânc bomboanele.
- Iubito, e ziua ta de naştere. - Exact.
Nu renunţ la tine.
Vei face pe mama monstruoasă cu mine mâine seară.
Da, ştii ce? Visează în continuare.
Te menţii bine, fiule.
Ce doreşti?
Să vorbim puţin?
Nici nu-mi imaginez... cât de supărat eşti.
Din cauza lui June?
A fost acum trei luni, tată.
Mi-au luat ani de zile să trec peste moartea mamei tale, Cam.
Jelind-o n-o va aduce înapoi. N-a adus-o nici pe mama.
Adevărat. Dar...
Ce?
Tu şi Sarah...
Mă tem că te grăbeşti spre ceva...
indecent.
Pe bune?
Spune-mi ceva, tată.
Eşti aşa de sfânt şi când eşti în genunchi în patru labe fiind biciuit având la gât
o zgardă pentru câini?
Eu...
Merg în centru.
Aş putea să te duc la biserică, dacă vrei.
Nu, mi-e bine. Du-te tu.
Bine. Cum doreşti.
Îmi pare rău, nu mai am nicio lucrare proprie.
Lasă-mă să ghicesc, vampirii au ajuns primii aici.
Totuşi am un site, când vor fi disponibile, le poţi cumpăra de acolo.
Mă poţi scuza un moment.
Ce cauţi aici?
Ce caut...?
Te-am sunat de zile întregi. Nu răspunzi la telefon.
Pentru că nu vreau să vorbesc cu tine.
- E ziua ta de naştere, iubito. - Da.
Cel mai bun cadou pe care mi-l poţi face e să mă laşi în pace.
Sarah, ascultă-mă. Am dat-o-n bară. Recunosc.
N-am cuvintele necesare pentru a spune cât de rău...
Nu ai cuvintele.
Ascultă-mă, iubito.
Ai vrut să mă îndepărtez de poveste. Am făcut asta.
Ai vrut să termin legăturile cu Lisa-Ann? Am făcut şi asta.
Acum sunt un simplu redactor al unui ziar mic, şi-mi convine.
Sarah, eşti singurul lucru important din viaţa mea.
Şi-ai ajuns la concluzia asta când totul a fost prea târziu?
Nu-i adevărat.
E puţin cam prea târziu.
Te rog.
- Aş vrea să pleci. - Sarah.
Vino, Cameron.
Vino şi roagă-te cu mine.
"Ai milă de mine, Dumnezeule, în bunătatea Ta!
După indurarea Ta cea mare, şterge fărădelegile mele!
Spală-mă cu desăvârşire de nelegiuirea mea,
şi curăţă-mă de păcatul meu!
Căci îmi cunosc bine fărădelegile, şi păcatul meu stă necurmat înaintea mea.
Tată?
De ce plângi?
Tată?
Îmi pare rău.
Ştii, unii părinţi...
Au nevoie de timp să-şi iubească copilul.
Aşa a fost maică-ta.
Dar eu...
Momentul când te-am văzut, întreaga mea viaţă a avut noimă.
Cam, am fost un tată bun?
Da, desigur.
Eşti sigur? Pentru că mă tem.
Mă tem că n-am făcut tot ce trebuia pentru tine.
Tată... te comporţi foarte ciudat.
Speram c-ai uitat de acea noapte.
M-am gândit că... putem trece mai departe.
Dar acum cred că n-a fost lucrul normal pe care l-am făcut.
Nu-s nervos pe tine, fiule. Nu sunt.
Nu-s un sfânt. Sunt departe de-a fi un sfânt.
Şi acei oameni cu păcatele lor...
Cine ştie, poate că acum 100 de ani ar fi înfruntat soarta morţii.
Dar ai încălcat legea, Cam.
Mai important, ai încălcat legea Domnului.
Dar te pot ajuta cu asta.
Putem să-i cerem Domnului, să te ierte, împreună.
Şi ce se întâmplă după asta?
Îmi pare rău.
"Domnul slavei şi-al adevărului, mărturisim nestatornicia noastră
de-a sta în prezenţa Ta ca copii ai Tăi.
Am păcătuit.
Iartă-ne... şi vindecă-ne."
Cam!
Ştii că sunt groaznic.
Eu nu sunt.
Băga-mi-aş!
Doamne!
Băga-mi-aş!
Iartă-mă, Doamne.
Nimeni nu mai trebuia să moară.
Tennyson a scris,
"E mai bine să iubeşti şi să pierzi decât să nu iubeşti niciodată."
Ghiciţi ce?
Domnul Tennyson nu avea idee despre ce vorbea.
Waterbury a îndurat multe pierderi în acest an. Dar...
Pentru mine, singura pierdere personală a fost soţia mea.
N-am pierdut-o în faţa Călăului.
Am pierdut-o eu.
Cel mai mare păcat, păcatul suprem... e mândria.
A fost căderea multor bărbaţi şi femei, şi acum e şi căderea mea.
Doamne, dacă nu-l ia Sarah înapoi, o voi face eu.
Nu ai ceva de muncit?
A fost romantic, şi curajos.
Apreciez sentimentul.
N-am scris asta crezând că te vei răzgândi, Sarah.
Am scris ca să mă auzi.
Aş vrea să te cred, datorită lucrurilor scrise de tine, dar...
M-ai minţit.
- Ani întregi. - Da.
Aş fi vrut să nu fi venit aici.
Ştii ce? Aş fi fost tot un mincinos dacă nu veneam.
Mă bucur că am venit aici.
Pentru că... ai vrut adevărul, Sarah. Şi acum l-ai primit.
Poate că mai mult decât ai dorit.
Despre ce vorbeşti?
Ăsta-s eu, Sarah.
Nu mai am nimic de ascuns.
Pentru prima oară de când ne-am întâlnit.
Şi ironia e că, am fi avut o şansă mai bună, dacă ne întâlneam acum.
Sau putem face o ştire despre ce să faci cu ziua de după Halloween.
Nu? Cu dovleacul cioplit, cu toate bomboanele rămase.
Poate să-ţi reciclezi costumul. Sună amuzant?
Treci la pământ!
- Nu mişcă nimeni! - La pământ!
- Cam, ce...? - Dylan Bennett, eşti arestat pentru crimă.
Despre ce vorbeşti? E o greşeală.
Asta-i o greşeală.
Verna McBride, Justin Faysal...
- Brenda Meritt... - Faci o greşeală.
Trent McBride.
June Henry... Nenorocitul dracului!
Alison Sutherland, Iain Vaughn şi Tom Winston.
Sun-o pe Sarah. Spune-i că ne vedem la secţie.
- Mersi. - Nicio problemă.
Sarah.
Nu înţeleg.
Ia-o uşor. Da?
Respiră.
Şerifule? Am terminat aici.
Vrei s-o duc pe Sarah la hotel? Trebuie să-i sechestrăm maşina.
Nu. Mersi, mă descurc.
Doar... Suntem în regulă. Mersi, Sharma.
O să fii în regulă.
A fost de parcă a vrut să le găsesc. Să mă pedepsească.
Sau poate a vrut să fie prins.
- Nu înţeleg. - Sarah...
Nu ai de unde să ştii ce-i în mintea unui criminal.
Vreau doar să-mi închid ochii
şi să nu-i mai deschid.
Fă asta. Sunt aici.
Sunt aici, şi nu merg nicăieri.
Ne-am căsătorit cu persoane nepotrivite.
Trebuia să te aştept.
Şi acum...
Nu-mi pot da seama dacă...
ai simţit ce-am simţit şi eu.
- Trebuia să fiu mai curajos. - Nu.
Eşti curajos, Cam. Eşti...
Eşti cel mai curajos om ce-l cunosc.
- Sarah, poate ar trebui să... - Nu.
Mă gândeam că...
Merg acum să stau câteva ore cu Dylan. Să văd ce pot afla.
Şi m-am gândit că, după aceea... să vin aici, comandăm mâncare?
De fapt vreau să fiu singură.
A fost o zi lungă.
De ce nu mă suni dacă te răzgândeşti?
Acum...
De ce nu-mi spui de ce-am găsit o cutie plină cu dovezi în casa ta?
Despre ce naiba vorbeşti?
Negi că asta-i cutia ta?
- Sau e a lui Sarah? - Uite.
Trebuie să vorbesc cu avocatul.
Nu, trebuie să-mi spui de ce-ai păstrat o cutie
plină cu suveniruri de la scenele crimelor.
Unghiile lui Brenda Merritt.
Spune-mi, Dylan, le-ai smuls cumva cu-n cleşte?
Nu! Cam, ascultă-mă.
N-am făcut nimic nimănui, Cam.
Ai prins persoana greşită.
Cum rămâne cu părul soţiei mele?
Trebuie să-mi văd avocatul.
Acum!
Da...
Poate voi face asta...
mâine.
Ai face bine să te obişnuieşti cu scaunul pentru că vei sta acolo toată noaptea.
Cam, ascultă-mă.
Cam! Te rog ascultă-mă!
Da.
Cam?
- Mi-a înscenat asta? - Încearcă.
- Avem dovezi clare. - Nu. Sarah, avem o poză.
Avem o teorie.
- Avem zero dovezi. - Atunci, voi găsi dovada.
Nu, Sarah. Găseşte un avocat.
O să găsească pe cineva ce se va ocupa de Cam, va fi bine.
Pe când se întâmplă asta, vei fi mort în propria celulă.
Am să-ţi găsesc un avocat.
- Nu! Sarah, te rog. - Nu mai aştept.
Iubito, nu pleca, Sarah!
Nu-i în siguranţă.
Ne daţi ori nu ne daţi!
Ne daţi ori nu ne daţi.
911. Care-i urgenţa dumneavoastră?
Sunteţi la telefon?
Merlin! Opreşte-te!
Scuze, oameni buni.
N-am vrut să vă opresc dansul. Doar un moment.
Am vrut să vă mulţumesc tuturor. Să vă mulţumesc c-aţi venit.
Chiar apreciez acest lucru.
Probabil n-aţi observat... eu n-am observat, dar...
Halloween-ul, a început ca o sărbătorire a vieţii.
Ar trebui să purtăm costume să speriem moartea.
Unii din noi asta fac.
Unii se îmbrăca exact ca nişte asistente şi pompieri sexy,
ca să putem face sex în seara asta.
Nu? Te văd.
Te văd.
Eu...
Am pierdut iubirea vieţii mele în acest an.
Şi m-am simţit foarte neputincios.
Dar în seara asta...
În seara asta o să-i arăt morţii degetul mijlociu...
Pentru că sunt încă aici.
- Aşa-i. - Cu siguranţă.
Încă suntem aici.
Aşa că, Justin...
Oriunde ai fi, sper să ne vezi distrându-ne de sărbătoarea ta favorită.
- Şi ridicăm paharele în cinstea ta... - Justin.
Halloween fericit!
Să petrecem!
Merlin!
- Robin? - Draga mea.
Am veşti tulburătoare.
- Ascultă, Cam e aici? - Da.
Ia te uită.
Nu pot să cred. Dylan nu poate fi Călăul.
Da, nu-i.
Dar chiar dacă ar fi, vreau să ştii că sunt aici pentru tine.
- Şi tu eşti o victimă. - Bine. Da, mersi.
Ce cauţi aici?
- Credeam că nu ieşi în evidenţă. - Am crezut că vei fi la secţie.
M-am decis să-l las pe Dylan să fiarbă puţin.
Minte. Neagă tot.
Dar am să aflu totul.
Vrei să mergem afară?
- Petrecerea-i aici. - Exact.
- E totul în regulă, Sarah? - N-a fost niciodată mai bine.
Haide.
- Aşteaptă. Unde mă duci? - Ce-s cu toate întrebările astea?
N-ar trebui să-l interoghezi pe Dylan?
Nu, aşteaptă.
Sigur eşti de acord cu asta, Sarah?
- Vrei să mergi înăuntru? - Nu.
Atunci taci.
Ce mi-ai făcut?
Ce ţi-am făcut?
Ce ţi-am făcut?!
- Ce naiba se petrece aici? - Robin? Nu. Nu!
Robin!
Nu!
Ce se petrece acolo?
- Cineva să sune la 911. - Ce naiba?
Sharma! Dă-mi drumul.
A sunat soţia ta. Scuză-mi costumul.
Te asigur, sunt un avocat.
Poţi să-i spui să-mi dea drumul?
Scuze, dar nu pot face nimic până nu dau de şeriful Henry.
Am adus o citaţie habeas corpus. Ai vreo idee ce înseamnă asta?
Nu.
Înseamnă că... fie îmi acuzi clientul cu o crimă fie îl eliberezi.
Nu-l poţi ţine aici.
Nu am autoritatea să fac nimic.
Bine. Voi lua eu decizia pentru tine. Dl Bennet.
Ce...?
- Mulţumesc. - Aşteaptă...
- O seară plăcută. - Băga-mi-aş.
Ajutor!
911. Care-i urgenţa dumneavoastră?
Te rog, trebuie să mă ajuţi. Călăul este aici.
Poftim?
- Ajutor! - Eşti la telefon?
Sarah Bennett la telefon! E afară! Încearcă să mă omoare!
Sunteţi în pericol? Doamnă?
Nu!
Deschide uşa, Sarah.
Deschide naibii uşa!
Dispari!
- Sarah! - Dylan?
Du-te! Cheamă ajutor!
Nu! Nu!
N-o fă! Nu!
Nu!
Nu asta am vrut. E exact opusul a ceea ce-am vrut
Am ruinat totul!
Ruinez totul!
Ruinez totul.
O să mă odihnesc aici, bine?
Sarah, ţi-am spus despre prima oară când te-am văzut?
Tabăra Motega.
Prima ta zi acolo.
Şi stăteai lângă lac jucându-te cu apa.
În aer...
Nu ştiu, cred c-a fost...
Cred c-a fost seminţe de păpădie sau ceva, dar...
Aceşti fulgi albi...
zburând...
sclipind în soare.
Nu crezi că...
Nu ştiu...
M-am oprit.
Şi te-am privit.
Ai fost atât de perfectă.
Perfectă?
- Da. - Nu.
Eşti atât de pură.
Şi inocentă.
Perfectă.
Îmi pare rău.
Sarah!
Ce-ai făcut?
Sarah, nu!
Nu, Sarah!
De ce?
De ce!?
N-o fă.
- Pentru că nu eşti o criminală. - Nu, te rog.
Te rog, Dylan.
Te rog, vreau să mă ajuţi.
- Nu. - Te rog... ajută-mă.
Te rog, Dylan! Am nevoie de tine, te rog.
Doar... te rog!
Nu! Nu!
Nu. Nu!
Nu-mi amintesc să te fi întâlnit, Cam.
Nu-i adevărat.
Îmi amintesc tabăra. Îmi amintesc c-am devenit prieteni, dar...
Nu-mi amintesc când te-am văzut prima oară!
A fost acea zi lângă lac.
Vezi, asta-i chestia... A fost sâmbătă.
N-am fost inocentă. N-am fost pură.
Aveam doar 15 ani!
Nu ştiam cine sunt. Dar acum ştiu.
Dumnezeule!
Îţi voi spune ce nu voi uita.
Nu voi uita niciodată văzându-mi bunica...
cum se îneacă în lac.
Cum se scurge viaţa din ea.
Nu voi uita ultima suflare a lui Justin.
Cam, June te-a iubit.
A avut încredere în tine...
Pângărirea lui Verna McBride. Ce i-ai făcut lui Robin.
Tatălui tău, Cam!
Tatălui tău!
Poliţia! Deschide!
Nu...
Nu voi uita niciodată!
Nu ghiceşti, doar uitându-te la ea.
Dar poţi să simţi, nu? E ceva putred la mijloc.
Trei povesti groaznice.
Ce zici să nu punem asta pe listă?
E prea dificil...
Ţi-am dat cuvântul meu.
Cum te simţi?
Arăt ca Frankenstein fără tricou, dar...
Voi trăi.
Nu, nu te poţi uita aşa la mine.
Mă vei face să plâng, şi urăsc plânsul.
- Cu plăcere. - Îmi pare foarte rău.
Nu te băga în probleme, da?
Nu te muta într-o casă blestemată.
Şi nu te împrietenii cu nimeni ce are numele Henry, Dahmer sau Bundy.
S-a făcut.
O să-mi lipseşti, Robin.
Ba nu.
O să fiu la tine pe canapea în fiecare weekend.
Bun.
Să ai grijă de ea!
Nu-ţi face griji pentru asta.
- Tu fă-ţi griji să vinzi casa. - Bine.
O să fim în regulă.
Mai mult de-atât.
Găseşte-mi nişte muzică, ceva potrivit pentru...
Condusul la apus?
Să văd ce găsesc.
Nu există nimic ce-l va scăpa pe un om rău de porţile iadului!
- Dar... - Avem nevoie de-o maşină nouă.
- Preferabil cu bluetooth. - Da.
Ştii ce? Muzică Country să fie.
Casa are cinci dormitoare.
Ştiu, sună mare, pentru o familie de trei membrii,
dar gândiţi-vă, puteţi amândoi să aveţi birourile aici.
Sunt dormitoare pentru oaspeţi.
Plus, dacă doriţi, vă puteţi deschide o cofetărie.
Oamenii fac asta mereu.
După tine.
Lemnul e original, lemn masiv.
Aici, pisicuţo.
Eşti o pisică drăguţă.
Aveţi dispozitive noi, tejghea din granit.
Ador acest loc micuţ pentru micul dejun.
Ce spui, Scotia?
- Îţi place casa? - Da, casa asta e perfectă.
Traducerea şi adaptarea Richard Nasta Facebook.com/RichardNastaRO