Casa mea este aici, în Mississippi.
Am trăit în multe alte locuri.
New York, Los Angeles, San Francisco, Chicago,
Dar acest loc mă defineşte.
Cărăbuş.
L-am luat când avea patru luni şi jumătate,
era subnutrit, dar a avut atitudine.
Îi place să se plimbe foarte mult.
Este mirosul de iarbă al primăverii,
trilul păsărilor.
Aşa îmi dau seama că sunt acasă.
Părinţii mei au trăit chiar aici, pe acest teren.
Nu mă puteţi înţelege fără să înţelegeţi unde am fost creat.
Fiecare religie are o poveste de creaţie,
Ce ne poate spune aceste poveşti despre
cine suntem şi de unde am venit?
Mă pregătesc să aflu de unde am început...
Ierusalim este conceput ca Eden, ca paradis.
Pentru a scoate la iveală cele mai vechi rădăcini ale civilizaţiei...
Este biblia mayaşilor.
Este povestea genezei civilizaţiei Maya.
Pentru a localiza geneza religiei...
Oamenii trăiesc literalmente cu strămoşii lor.
Şi mă voi întoarce la începuturile timpului...
Hinduşii nu nu cred într-o singură creaţie.
Ei spun că acestea sunt cicluri de creaţie.
să descopăr dacă ştiinţa şi religia, pot coexista.
Big Bang-ul nu este creaţia deoarece nu ştim ce a fost înainte de Big Bang.
Povestea Lui Dumnezeu Creaţia
Suntem miliarde de oameni pe această planetă.
Este greu de crezut că toţi ne tragem dintr-o singură femeie şi un bărbat.
Dar aşa stau treburile.
Cine erau ei?
Când şi unde au trăit?
Legendele creştine, evreieşti şi musulmane
ne trimite pe toţi la Adam şi Eva.
Geneza ne spune că am venit dintr-un loc numit Eden,
Aproape de fluviile Tigru şi Eufrat
undeva în Orientul Apropiat antic.
Nimeni nu a găsit încă locaţia din grădina Edenului, deşi mulţi au încercat,
dar de ce vrem să-l găsim?
Ei bine, motivul este interesant.
Grădina Edenului nu doar reprezintă începutul omenirii,
este începutul conversaţiei noastre cu Dumnezeu
şi dacă descoperim unde şi când a avut loc
am descoperi cine suntem.
Aşa că mă duc la Ierusalim.
Acesta este unul dintre cele mai vechi oraşe din lume.
Există dovezi ale oamenilor care au trăit aici în urmă cu 7000 de ani.
Astăzi, este centrul religios al lumii evreieşti.
Aici a fost scrisă pentru prima dată cartea Genezei,
cu vreo 2500 de ani în urmă
Arheologul Jodi Magnessmă duce la Biserica Sfântului Mormânt
unde puţini şiu că are legătură cu Grădina Edenului.
Deci asta este Biserica Sfântului Mormânt.
Mulţi creştini cred că aici a fost crucificat şi îngropat Isus,
dar o altă legendă antică spune că este deasemenea şi mormântul lui Adam.
Zona prin care trecem este pe sub stânca Golgotei,
care este aflorimentul stâncos unde creştinii cred că Isus a fost răstignit.
Şi asta se numeşte Capela lui Adam.
Există o legendă care ne duce înapoi în era Creştinismului
care face legătura între acest loc cu Adam, primul om.
Când Isus a fost crucificat pe vârful Golgotei de deasupra noastră...
sângele Lui curgea printr-o fisură din stâncă
şi Adam, primul om, care era îngropat dedesubt
şi când sângele lui Isus s-a scurs peste Adam,
Adam a fost apoi înviat.
În urmă cu aproape 1700 de ani,
Când împăratul roman Constantin a construit biserica,
El a făcut, de asemenea, un altar în jurul acestei crăpături din stânca Golgotei,
Capela lui Adam.
Dar nu contrazice acest lucru acea secţiune a Bibliei în care se spune
că grădina Edenului era situată undeva
aproape de Eufratul şi... Tigru.
Ei bine, ultimul pasaj din cartea Geneza
pare să plaseze Grădina Edenului undeva în Mesopotamiei,
care este zona Irakului de azi.
Dar cum crezi că legenda lui Adam a ajuns aici în Ierusalim?
Ei bine, eu cred că Adam, probabil are o conexiune foarte specială cu Ierusalimul.
Grădina Edenului, sau Paradisul,
devine conceptualizat ca locul în care sălăşluieşte prezenţa Lui Dumnezeu.
În iudaismul timpuriu, din timpul lui Isus,
prezenţa lui Dumnezeu sălăşluia în templu,
de pe Muntele Templului, şi, prin urmare, Ierusalimul a fost conceput ca Eden,
ca un paradis
Spui că Edenul ar putea, de asemenea, să fie o metaforă?
Corect, da, desigur,
Adam a fost primul om şi în ebraică cuvântul Adam,
Adam înseamnă pur şi simplu om.
Stai, stai puţin!
Tocmai ai spus ceva acum, cuvântul înseamnă pur şi simplu om.
- Da. - Adam...
Da, de asemenea, numele Adam,
dacă dai deoparte litera A şi laşi doar DAM,
În ebraică, DAM, înseamnă sânge.
Sau, dacă adaugi AH la sfârşit,
Adamah, înseamnă pământ.
Din pământ în sânge.
- Da. - Bine.
Ar putea ca povestea alungării lui Adam şi Eva din Eden
să aibă de asemenea, semnificaţii metaforice?
Adam şi Eva a trăit pe un pământ îmbelşugat.
Dar când au mâncat fructul din pomul interzis,
au fost alungaţi şi forţaţi să lucreze pământul.
Cu alte cuvinte, ei a devenit primii fermieri.
Mă îndrept înspre o regiune în care cercetătorii au săpat
într-una dintre cele mai vechi comunităţilor agricole ale omenirii,
în centrul Turciei.
Sunt interesat să aflu dacă naşterea agriculturii
şi naşterea credinţei în Dumnezeu sunt conectate.
Poate aici a fost Edenul?
Amy?
Bună ziua, vino aici.
Arheologul Amy Bogaard a săpat
cu o echipă aici, la Chatalhöyük timp de două decenii.
- Bine ai venit. - Mulţumesc.
Deci, Chatalhöyük,
o aşezare veche de 9000 ani.
9.000 de ani.
Uimitor, nu-i aşa?
Mărimea maximă este de 13 hectare.
Cam cât ar avea 20 de terenuri de fotbal, ca întindere.
Terenuri de fotbal American sau terenuri de fotbal European?
Nu ştiu, probabil de fotbal European.
Oricum au cam aceeaşi dimensiune.
Se poate observa că aceste case sunt înghesuite una lângă alta.
Nu există mult spaţiu între ele.
Nu există există nici un spaţiu între ele.
Nu aveau ferestre sau uşi.
Fiecare casă va avea propria intrare pe deasupra.
- Aveau? - Da.
Chatalhöyük era un oraş fără străzi.
Oamenii care au trăit aici mergeau prin oraş pe acoperişuri.
De asemenea, lucrau tot pe acoperiş.
Oamenii din chatalhöyük au fost unii dintre primi locuitori din mediul primului oraş.
Dar vreau să ştiu şi dacă au fost, de asemenea, unii dintre primi credincioşi.
Oare credeau că lumea lor a fost creată de un zeu?
Amy mă duce la o casă care poate deţine răspunsurile.
Care este rolul acestei găuri roşii cu ramă
care este foarte bine definită, are un motiv bine întemeiat?
Este trăsătură distinctivă ce se găseşte la Chatal
pentru a ascunde anumite lucruri.
Cum ar fi banii, obsidian, adică sticlă vulcanică,
pentru că era valoroasă la tăierea materialelor.
- Nu se putea găsi oriunde. - Corect.
Cele mai importante locuri de ascunziş găsite de arheologi la Chatalhöyük,
sunt sub zonele de dormit.
Ce sunt găurile acelea?
Sunt de fapt locuri de înmormântare,
sunt gropi funerare, în cazul în care...
Stai puţin.
O fiinţă umană nu încape acolo. Poate un copil.
Modul în care aşezau adulţi în gropi era să-i lege foarte strâns.
Într-o poziţie ghemuită şi găurile erau deschise periodic
şi noi indivizi erau adăugaţi în durata de viaţă a casei.
Oamenii erau îngropaţi sub platforme
aşa că oamenii aceia, literalmente trăiau cu strămoşi lor.
Se pare că acest lucru are un conţinut religios.
Cred că ai dreptate
şi s-ar pune întrebarea dacă n-ar fi fost un ritual
ce pare să fi fost crucial în această comunitate.
Ar putea fi aceste cavouri o evidenţă a credinţei în Dumnezeu?
Antropologul Harvey Whitehouse încearcă să intre în capul acestor orăşeni timpurii.
Asta este o machetă autentică a unei case tipice din Chatalhöyük
Aşa arăta. Cam astfel de obiecte se găsea în aceste case.
Aici, avem un exemplu de artă pe perete. Iar aici avem capete de taur.
De multe ori le-am găsit inserate în pereţi.
Într-un caz, le-am găsit aranjate ca un fel de scut într-un loc curat ca ăsta.
Şi ştim că aceste spaţii curate erau pentru dormit.
Deci, Harvey, tu eşti un antropolog...
Deci te ocupi mai mult de ce e în mintea oamenilor, nu?
Ei bine, imaginaţia mea se dezlănţuie într-un mediu ca acesta
pentru că am văzut astfel de lucruri care ieşeau din pereţi şi din podele.
Ştim că erau ritualuri foarte interesante în jurul înmormântării rămăşiţelor umane,
Dar aceste obiecte ar fi fost scoase periodic în multe cazuri.
Nu ştim exact ce făceau cu ele
dar în multe cazuri le puneau la loc cu mare grijă sau le înlocuiau.
Nu pare ca o simplă locuinţă domestică, ci ca un fel de templu viu.
Ai folosit acel cuvânt, templu.
Templu.
Ce este un templu dacă nu un fel de mediu
în care se desfăşoară viaţa rituală a unei comunităţi ?
Şi eu cred că asta se întâmpla în aceste case.
Aici, în Chatalhöyük,
au existat în mod evident tot felul de ritualuri,
în special ritualuri funerare, dar nici un semn al vreunei
religii organizate, aşa că întrebarea rămâne fără răspuns pentru mine.
Oare religia permite omului
să trăiască împreună, să-şi cultive hrana?
Sau civilizaţia a dat naştere credinţei noastre în Dumnezeu?
În timp ce eram în Chatalhöyük, am auzit despre o altă excavare
la doar câteva sute de km spre Est care îmi poate oferi răspunsul.
Este un site vechi de 11000 ani care se află între Tigru şi Eufrat,
locaţia biblică a Edenului.
Acum suntem în incinta D,
Cele mai bine conservate incinte pe care le avem aici,
Le-am tratat cu carbon radioactiv şi arată că erau din anii 9400 înainte de Hristos.
Se numeşte Göbekli Tepe
şi aici am putea găsi dovezi ale primelor momente
în care oamenii adorau divinul.
Arhitecţii din epoca de piatră au construit 20 sectoare monumentale aici
făcute din stâlpi înalţi în formă de T.
Arheologul Lee Clare conduce echipa încercând să descifreze misterele.
Cei doi piloni centrali sunt situaţi în mijlocul unei clădiri ovale
iar pe zidul din jurul acesteia,
la intervale regulate, vedem stâlpi mici în formă de T.
Animale înfricoşătoare au fost sculptate pe anumiţi pilonii,
Dar pe pietrele în formă de T este reprezentată forma umană.
Ar putea fi oameni sau ar putea fi zei.
Dacă te uiţi atent la partea de sus, T este capul
şi aici avem pe latura mai mare, braţul care coboară pe lângă corp.
Se poate vedea o cataramă de cure aici.
Aceştia ar putea fi strămoşii mitologici.
în acelaşi timp putând fi într-adevăr primele zeităţi, primi zei
la care aceşti oameni se închinau în această structură circulară.
Lee şi cei mai mulţi arheologi cred că
aceste cercuri de piatră au fost folosite pentru ritualuri,
dar nimeni nu pare să fi trăit de fapt aici.
Oamenii din Göbekli Tepe erau culegători vânători nomazi, nu agricultori statornici.
Aşa că de ce au construit un loc de cult permanent legat de un singur loc?
Este marea întrebare ce ne-o punem la acest site, deci de ce au venit?
Chestia e că în acest moment comunităţile au devenit din ce în ce mai mari
şi era mai multă presiune pe resursele locale.
Şi pentru că comunităţile erau în creştere, a existat, evident, un risc de conflict.
Oamenii aveau probleme în menţinerea relaţiilor întru continuitatea circuitului.
Populaţia în creştere însemna că oamenii care abia se cunoşteau
a trebuit să lucreze împreună.
Aceasta fiind o reţetă pentru un conflict.
Ritualurile religioase de la Göbekli Tepe poate că au facilitat aceste conflicte.
Este posibil ca pentru prima dată în istoria umanităţii,
persoane din diferite grupuri s-au reunit în jurul unei credinţe comune.
Şi în acele prime momente formative ale religiei,
poate că şi-au împărtăşit povestiri despre originile lor.
Povestiri care ilustrau un trecut în comun şi i-au dus împreună spre viitor.
Göbekli Tepe brăzdează naşterea unui cult religios
vechi de mai mult de 11.000 de ani.
Cu mult înainte musulmanilor, creştinilor, evreilor, hinduşilor şi budiştilor.
Oamenii s-au reunit să vorbească, să mănânce, să se închine.
Se pare că forţa motrice din spatele celei mai mari realizări a noastre
a fost Dumnezeu.
Dar astăzi, nu mai împărtăşim aceeaşi poveste a creaţiei.
Trăim într-o societate globală formată din multe culturi diferite
iar ştiinţa ne oferă o nouă perspectivă asupra creaţiei.
Ştiinţa pretinde că ştie secretul final al originii noastre cosmice.
Ar putea ştiinţa şi religia să fie de acord cu privire la creaţie?
Povestea creaţiei noastre m-a nedumerit încă de când eram un băiat.
A început chiar aici, într-o biserică din Greenwood, Mississippi.
Eram cam de vârsta lor când s-a întâmplat.
Îmi amintesc cum predicatorul citire din Cartea Genezei.
Sunt 807,361 de cuvinte în Biblie.
Nu am nevoie de 807,000 de cuvinte pentru a crede Biblia.
Este nevoie doar de zece cuvinte.
"La început,
Dumnezeu a creat."
Sunteţi cu toţii de acord cu mine?
"Cerurile şi pământul."
Dar pentru mine, acest început a fost o nedumerire profundă.
La un moment dat nu exista nimic, apoi, totul.
- Arăţi bine. - Mă strădui.
Dacă Dumnezeu a creat universul,
cine l-a creat pe Dumnezeu?
Când am crescut, am auzit că cercetătorii au găsit dovada Big Bang-ului.
Potrivit acestei teorii, întregul univers
a izbucnit dintr-un singur punct într-o clipă a creaţiei de foc;
Acum că ştiinţa ştie atât de multe despre originile noastre cosmice,
unde mai este locul pentru credinţa religioasă a începutului?
Vreau să ştiu despre povestea Islamică a creaţiei,
Aşa că am merg la Cairo...
Unul dintre cele mai mari şi cele mai vechi oraşe din lumea musulmană.
Islamul are rădăcini adânci în ştiinţă.
Astronomii musulmani au schiţat cerurile curând după Mohamed.
N-am observat-o înainte. Ce este?
Este minaretul moscheii All-Hussein.
Absolventul facultăţii Harvard, Istoricul Islamismului Ahmed Ragab
Mă duce la unul din centrele spirituale din Cairo,
Moscheea al-Hussein.
Deci încep înşirându-se cu faţa spre Mecca aşezândus-e unul lângă altul.
- Nu ar trebui să aibă nici un fel de gol. - Spaţii goale între ei?
Da.
Cu alte cuvinte, stau picior lângă picior
Musulmanii vin aici zilnic,
pentru a-i aduce mulţumiri Lui Dumnezeu pentru tot ce creează.
Şi după aceea, imediat după colţ
veche de două secole şi jumătate, cafeneaua El Fishawy.
Vorbeşte-mi despre conceptul Islamic al creaţiei.
În islamism, începutul poveştii începe cu un nor masiv de fum,
Din care cerul şi pământul sunt trase din acest fum
după aceea pământul ia forma care o are.
Înainte ca fiinţele să fi fost create.
Interesant. Este foarte, cosmic.
Corect.
Adică imediat după norii de praf din cosmos din care s-a format universul.
Ideea despre aceşti nori masivi şi lucruri care ies din ei este,
este de fapt foarte puternică în multe tradiţii mitologice din toată lumea.
Şi este o parte a acestei naraţiuni Islamice a creaţiei.
În Islam, momentul creaţiei există
concomitent cu punctul de vedere ştiinţific al formării pământului.
Acelaşi lucru este valabil şi pentru culte mult mai vechi decât Islamul.
Aborigeni au trăit în centrul Australiei de zeci de mii de ani .
Ei au spus povestea creaţiei acestui pământ din timpuri străvechi.
Este frumos.
Familia bunicul meu au fost ingrijitori în acest loc ,
Iar acum mi-a fost pasat mie.
Warren Williams şi indigenii Arrernte numesc acest loc acasă.
Locul ăsta este atât de mare încât se vede şi din spaţiu.
Probabil se poate vedea din satelit.
Arheoastronomul Duane Hamacher
încearcă să conecteze poveştile de creaţie aborigene la ştiinţa modernă.
Deci, Warren îl duce unde strămoşii lui spun că a fost începutul.
Un castron în formă de bazin numit Tnorala.
Este tradiţional pentru Arrernte săspună povestea creaţie pe timp de noapte,
Unde îi pot vedea pe creatori lor. Gărzile Cerului.
Cerul o să arate foarte bine în seara asta.
Acum ies toate.
Povestea are loc într-o eră numită Calea Visării
când Gărzile Cerului trăiau în Calea Lactee.
Calea Visării este perioada creaţiei atunci când totul începea,
când doamnele dansau în cadrul unei ceremonii
şi una dintre ea a avut un copil mic în braţe.
Şi a pus copilul într-o Turna, un fel de albiuţă
Şi când dansul a început mai puternic s-a zguduit Calea Lactee şi albia a căzut,
A căzut pe Pământ şi a creat craterul pe care îl vedem acum.
Este fascinant, deoarece, potrivit oamenilor de stiinţă,
era un asteroid sau o cometă care a lovit Pământul
Şi când a căzut, această explozie masivă a creat acest crater de meteorit.
Duane vrea să afle mai multe despre albie sau leagănul
în care că Warren şi strămoşii lui au văzut cauza creaţiei lor.
Asta de aici.
Se vede foarte clar Calea Lactee
Şi se pare că albia a căzut de aici din Calea Lactee
În astronomia occidentală, i se spune Coroana Australă
Această constelaţie înseamnă Coroana Sudică.
Dar ai dreptate, pare exact ca o albie căzută din Calea Lactee.
Pare ca un leagăn răsturnat.
în zori, Duane îi cere lui Warren
să-i arate locul unde a aterizat copilul din stele.
- Verificăm în zona asta? - Da.
Este exact în centrul craterului denumit de geologi, Gosses Bluff.
Deci aici este?
Da, de aici a început.
Ei bine, rocile au căzut aici pe pământ şi a format asta.
Şi s-a creat primul om.
Prima femeie a fost creată, şi acum eu sunt aici din cauza lor.
A început aici, a căzut din cer noaptea şi a făcut toate astea.
Ştiinţa n-a luat în considerare aceste basme despre creaţie,
Şi ceea ce descoperim este că povestea creaţiei din perspectiva aborigenilor
şi din perspectiva ştiinţifică, ca aici la Tnorala,
sunt identice, sunt exact la fel.
Pentru Arrernte, viaţa a început aici.
Iar tradiţia cere un salut strămoşilor ori de câte ori intri în acest loc sacru.
Salutare!
Ştiinţa poate coexista alături de legendele aborigene şi islamice ale originii noastre.
Acum sunt curios despre ştiinţa în povestea Creaţiei Iudeo-creştină.
Aşa că am venit la Roma, unde Michelangelo îţi taie răsuflarea
cu ilustrarea Genezei de pe tavanul Capelei Sixtine.
În şase zile Dumnezeu a creat lumina,
a făcut soarele şi luna
şi a creat omul.
Am venit să vorbesc cu reprezentantul ştiinţific al Papei,
monseniorul Marcelo Sanchez Sorondo.
Sunteţi cancelarul Academiei Pontificale de Ştiinţe.
Exact.
Când a început şi de ce?
- În 1603. - 1603?
Şi liderul primei generaţii a fost Galileo.
Ideea este de a avea o nouă academie
pentru a dezvolta natura ştiinţifică a lucrurilor.
Deci avem cele două abordări diferite ale ideii de creaţie.
Există Geneza şi apoi Big Bang-ului.
Big Bang-ul nu este exact o creaţie
pentru că nu ştim ce a fost înainte de Big Bang.
Exact asta era întrebarea mea.
Şi din această cauză, Creaţia nu are nimic de a face cu Big Bang-ului.
Cealaltă abordare a ideii din Biblie
nu este o idee ştiinţifică a creaţiei.
Cu alte cuvinte, ştiinţa nu poate dovedi sau infirma acest lucru.
Exact.
Noi spunem că în Biblie există conceptul de creaţie,
dar, în sensul geologic al creaţiei,
Nu ştiinţific... Nu în sensul ştiinţific al creaţiei.
Vă mulţumesc.
Biserica Catolică nu mai vede cartea Genezei ca o descriere literară a creaţiei.
De fapt, primul om de ştiinţă care a declarat Big Bang-ul,
George Lemaître, a fost un preot şi membru al Academia Pontificale de ştiinţă.
Deci, cum anume credinţa în Dumnezeu se încadrează în cosmologia modernă?
Acest tavan incredibil de înalt în formă de boltă,
pare că ajunge până la cer.
Da, într-un anumit sens.
Este o reprezentare a cerului.
A unui cer teologic.
Mă întâlnesc cu părintele Giuseppe Tanzella-Nitti,
un om de ştiinţă de la Observatorul Vaticanului.
Sunt foarte, foarte fascinat de tine.
Eşti un astronom şi eşti un om sfânt.
Da,domeniul meu de studiu a fost de radio
radio galaxii, quasari, obiecte extragalactice
Un alt fel de rai.
Îmi amintesc când am pozat un spectru galactic,
mă rugam în timp ce aşteptam să vedem spectrul
şi spuneam: "Doamne, îţi mulţumesc pentru acest univers minunat ce ni L-ai dat"
Trebuie să să fi existat la un moment dat
să-ţi pui întrebarea despre natura creaţiei.
Credem că există, o mare schismă între
sensul biblic al creaţiei şi celălalt sens ştiinţific al Big Bang-ului,
care sunt foarte diferite.
Creaţia din punct de vedere teologic
este perfect compatibilă cu Big Bang-ul,
pentru că întotdeauna este nevoie de o cauză primă.
Dumnezeu Creatorul este în afara timpului şi a spaţiului.
Este înaintea oricărui moment.
Astfel încât actul creaţiei este un act veşnic,
deoarece creaţia este modul în care Dumnezeu deţine continuu universul.
Pentru Giuseppe şi alţii ca el,
cosmologia nu numai că lasă loc creaţiei divine
ci oferă noi modalităţi de a-L înţelege pe Dumnezeu
ca stăpân al spaţiului şi timpului.
Îmi place cum a spus părintele Giuseppe despre creaţie ca un proces continuu,
Că aceasta nu a început şi se termină cu Big Bang-ul,
ci este activitatea în curs de desfăşurare a Lui Dumnezeu care include evoluţia.
Gândiţi-vă la ce a spus că Dumnezeu nu există în afara spaţiului şi timpului.
Dumnezeu este spaţiu şi timp.
Conceptul creaţiei în curs de desfăşurare, pare a fi ceva nou,
dar nu este.
În adâncurile pădurii tropicale din Guatemala,
oraşele pierdute dezvăluie creaţii nesfârşite ale vechii civilizaţii Maya.
Dar dacă nu a existat doar un moment al creaţiei, ci mai multe?
Mă duc să explorez rămăşiţele vechiului imperiu Mayaş.
Este o zonă mlăştinoasă unde vom merge.
Unde o nouă descoperire aruncă un licăr de lumină în povestea lor despre Geneza.
Puţini îşi croiesc drum prin jungla densă din nordul Guatemalei de azi,
Dar arheologul Richard Hansen îmi spune că acum 2000 de ani
aici erau unele dintre cele mai mari oraşe ale lumii.
Ne place să credem că Los Angeles şi N.Y, sunt cele mai moderne oraşe,
dar tipi ăştia gândeau la fel despre oraşele lor.
Corect.
Aveau sisteme de alimentare cu apă, şi autostrăzi?
Da, au avut primul sistem de autostrăzi din lume.
Bine ai venit la El Mirador.
Această piramidă este una dintre cele mai mari structuri din lume ca volum.
Are o lungime la bază de aproape 1 km.
La un sit numit El mirador,
Richard a găsit rămăşiţele unui oraş antic mayaş, numit Regatul Şarpelui.
Este un sit arheologic atât de bogat,
încât a înfiinţat o tabără permanentă în junglă ca să-l exploreze.
Aici este laboratorul. El este doctorul nostru.
Dacă ai vreo problemă te poate vindeca chiar acolo.
Este un medic remarcabil.
Serios? Mă cam doare pe aici...
-Miguel? - Morgan.
- Morgan Freeman, da, te cunosc. - Mă bucur să te cunosc.
S-a bucurat să mă întâlnească, nu-i aşa?
Da, Mi-a părut bine să te cunosc.
- Gata? - Bun, hai s-o facem.
Richard mă duce să văd ceva ce a descoperit de curând.
Bun, asta este una dintre cele mai interesante săpături de până acum.
Oh, Doamne!
Este artă sculptată în ştocatură cu sute de ani înainte de Hristos.
Sunt scene incredibile care arată întregul panteon a religiei Maya.
Deci, ce vedem aici, este povestea reală a creaţiei.
- Este Biblia Maya. - Este povestea genezei mayaşilor.
Cu toate zeităţile care sunt necesare pentru a spune povestea.
Da, e de necrezut.
Vreau să spun, dacă te gândeşti la faptul că nu a fost
făcută în secolul al 15-lea sau în secolul al 16-lea.
A fost sculptat cu cel puţin 2.000 de ani în urmă
Este cea mai veche versiune Maya a legendei sacre a creaţiei ce a fost găsit vreodată.
Accentul se pune pe doi înotători care transportă un cap retezat.
Acest cap de aici, ne-a dat un indiciu despre cine ar putea fi.
Credem că este Hunahpu.
Este tatăl gemenilor eroi care au slujit la întregul proces de creaţie.
Graţie lui Hau.
Graţie sufletului Cerului.
Graţie sufletului pământului,
Graţie sufletului apelor.
Fragmente din această poveste a creaţie a supravieţuit până azi
într-un ritual religios la care sunt privilegiat să iau parte.
Graţie sufletului focului.
Ritualul reaminteşte naraţiunea zeului porumbului
fiind păcălit să coboare în lumea subterană, unde a fost decapitat.
Fiii săi, cunoscuţi ca gemenii eroi, au pornit să-l salveze.
Dar ca să ajungă în lumea de jos trebuiau să fie arşi în cenuşă.
Cenuşa reprezintă gemenii eroi.
Va amesteca porumbul cu cenuşa şi o va arunca în apă.
Dacă cenuşa ajunge în apele subterane,
gemenii eroi se regenerează.
Apoi se întorc pe pământ cu capul zeului porumbului
şi îl plantează în pământ.
Din acest porumb au fost creaţi primii oameni Maya.
Acum gemenii eroi sunt în râu,
şi astfel vor sluji în trecerea lor.
Într-un fel, cu toţii devenin parte din povestea gemenilor eroi făcând asta.
Noi nu facem ritualuri de pomenire pentru Adam şi Eva,
Dar eroii gemeni sunt cruciali pentru cultura Maya.
Povestea lor de moarte şi renaştere a fost legată de recolta porumbului.
Un act al Creaţiei de care Maya a depins în fiecare an.
Şi, Richard îmi spune,
că şi arhitectura lor, de asemenea, este bazată Creaţie.
Aceasta oglindeştet o sursă de putere ce au văzut-o în ceruri.
Pentru a-mi arăta cum,
mă duce 60 de km mai departe la ruinele oraşului Tikal.
Templele de aici sunt aranjate în grupuri de câte trei,
o triadă.
Richard, îmi dau seama că există un model,
dar lipseşte ceva. Ce lipseşte?
Ei bine, există un model, Morgan, este un model bine definit aici
şi este consecvent prin trecerea secolelor
Există o clădire mare aici cu treptele spre interior,
Cealăltă clădire este la fel cu treptele îndreptate spre interior.
Bun şi a treia, ce-i cu ea, unde e?
A treia era chiar în faţa noastră.
Era a treia structură.
A fost demolată, desigur, a dispărut acum,
Dar clădirea cea mai mare a fost chiar în faţa noastră,
Era la fel de mare sau mai mare,
şi a fost construită pentru a face triada, trei stânci.
Richard şi alţi experţi cred că acest aranjament de temple din piatră
este o imitaţie a triunghiului de stele din constelaţia Orion.
În centrul celor trei stele este o nebuloasă de foc,
Un nor cosmic din creaţia stelelor.
Ştim de la Mayaşi contemporani că există un suflet ceresc.
Este în interiorul constelaţiei Orion.
Chiar şi astăzi, când Mayaşi aprind focul tradiţional,
încep prin a semnala trei pietre.
Un foc al Creaţiei emană din centrul lor,
la fel cum o face triada stelelor din Orion.
Îmi spui că Mayaşi au luat această triadă,
această manifestare a creaţiei,
din constelaţia Orion?
Se pare că după asta s-au luat.
Ştim că ei erau foarte conştienţi de cele trei stele primare,
astfel încât Maya au fost capabili să reproducă acel model
cu aceste trei pietre în aceste trei structuri,
ţşi este reprodus iar şi iar.
Ele ne leagă de ceruri.
Ne lasă să vedem creaţia în mod simbolic.
Privind prin jur,
Sunt uimit de mărimea creaţiilor Mayaşe.
Oraşe uriaşe, piramide colosale.
A fost o civilizaţie a cărui religie era ţintuită pe creaţie
şi pe regenerarea continuă a creaţiei.
Însă totul a fost fărâmiţat.
Tot ce a creat Mayaşi...
s-a spulberat.
Mi se pare că noi nu petrecem suficient timp sărbătorind
căile pe care au păşit strămoşii noştri pentru a ajunge aici,
sau aducând mulţumiri forţelor care ne susţine viaţa.
Dar există o cultură care aduce mulţumiri creaţiei lor, în fiecare zi.
Şi am venit în varanasi, India să văd.
India casa, a peste un miliard de hinduşi,
a treia cea mai mare credinţă din lume.
Are mulţi zei şi multe poveşti de creaţie.
Unul dintre cele mai cunoscute centre de pe râurile dătătoare de viaţă este...
Gangele sau Ganga.
- Morgan, acum suntem la râul Ganga. - Ganga.
Ganga, cel mai sfânt dintre râurile sfinte
şi centrul universului hindu.
Există numai pentru că este sacru, cel pur, cel mai sfânt din cer.
- Există numai dacă.. - Dacă crezi.
- Numai dacă crezi că este adevărat. - Da.
Îmi place asta.
Istoricul Benda Paranjape mă duce la un altar Ganga.
Ai grijă.
Ganga nu este doar un râu, ci o zeiţă.
Ideea este să te închini chiar înainte de a intra în altar,
Dar nu e nevoie pentru o persoană scundă ca mine.
Şi apoi ajungi la un loc unde vei vedea pe mama Ganga.
Ce ţine în mâna stângă de sus?
- Ţine un lotus. - Un lotus?
Se presupune a fi un semn de puritate,
Corect.
Deoarece lotusul iese afară din noroi, dar nu are nici o pată de noroi.
Hinduşii credeau că la început, Ganga curgea prin ceruri,
dar a fost ţinută captivă de zeul creator, Brahma.
Apoi Brahma a decis să trimită râul Ganga jos pe pământ.
Dar exista o problemă,
că Ganga are o asemenea forţă puternică
şi dacă vine pe pământ, pămîntul se va îneca.
Aşa că, zeul Shiva,
a blocat căderea Gangăi,
strângându-i apele în şuviţele părului său.
Deci Shiva a deschis doar o şuviţă a părului şi Ganga a curs.
Ea este mama deoarece ea a dat naştere la tot.
Acest râu sfânt a venit din râul din cer
care noi îl numim Calea Lactee.
Se spune că Calea Lactee este de fapt
o reflecţie a apei văzută din afara ei.
Oamenii de ştiinţă au datat universul
cu aproximativ 14 miliarde de ani, atât ne putem da seama.
Hindusii, cam cât au avut?
Hinduşii nu cred într-o singură creaţie.
Ei spun că acestea sunt cicluri de creaţie,
Şi creaţia primordială ar putea avea cam 8,6 miliarde de ani vechime.
De fapt, toată această creaţie, este foarte dificil de înţeles
pentru că se spune că zeii ca Brahma a creat universul,
Dar atunci se pune întrebarea, "Cine l-a creat pe Brahma?"
- Corect. - Şi apoi...
Este aceaşi întrebare mereu.
A fost creaţia apoi au apărut zeii.
Ei spun că înţelepţii, când erau în transă
au avut acea revelaţie, despre cum s-a întâmplat creaţia.
Dar, din moment ce nu avem acel nivelul de conştienţă,
tu şi cu mine, noi oamenii de rând nu vom putea înţelege.
Deci credem că e ceva ce ne depăşeşte.
Filosofia Hindu nu încearcă să rezolve enigma Creaţiei petrecute de demult.
Doar mulţumeşte zilnic forţelor care ne permite să fim aici
şi continuă să ne susţină, inclusiv râului Gange.
Vino mai aproape.
Vom vedea ritualul care îl numesc Aarti.
- Aarti? - Da.
Înseamnă să arăţi mielul Zeului.
Aarti are loc pe băncile de pe râul sfânt în fiecare noapte, de sute de ani.
Rugăciunea este aşa:
Doamne, eşti ca şi tatăl meu, eşti ca mama mea, "
Întreaga mea existenţă eşti tu.
Sunt la fel ca o umbră.
Sunt o navă.
Şi eşti încărcat.
Este minunat.
Şapte preoţi oferă toate elementele Gangăi...
Apă, aer, pământ în forma de flori,
şi cel mai important, lumina,
Care reprezintă sufletele noastre.
La închiderea ceremoniei, oamenii se adună la malul apei
pentru a-şi pune lumina propriilor suflete într-un vas micuţ.
Este modul nostru individual de a ne oferi râului
iar lumânările ne duce sufletele pe râu.
Este lumina sufletului meu.
Şi spui să-l ducă unde crede că este mai bine pentru mine.
Versiunea Hindu a Creaţiei m-a fermecat.
Se spune că zeii nu existau la începutul Creaţiei originale.
Au o mare vorbă din Rigveda
despre început.
Nu a fost nici inexistenţă şi nici existenţă.
Se spune că ideea este dincolo de definiţia umană,
dincolo de intelectul uman.
Doar, acceptă.
De unde am venit?
Un bărbat şi o femeie alungat din rai,
care a început să lucreze pământul?
Gemeni eroii plantând porumb în nevoia de a porni o civilizaţie?
Un fluviu magnific ce dă viaţa unui întreg popor?
Aceste idei despre de unde am venit sunt cele mai vechi poveşti ce le avem.
Acestea sunt cuvinte răspândite şi amintiri îndepărtate
ce au format liantul civilizaţiei noastre.
Nu împărtăşim aceaşi poveste a Creaţiei
Venim cu toţii din locuri diferite,
Dar noi toţi,
indiferent de credinţa noastră împărtăşim un singur lucru,
Minunea şi recunoştinţa că suntem aici până la urmă.
Este speranţa mea fierbinte
că oamenii îşi vor deschide inimile şi mintea
şi să vadă că convingerile noastre nu trebuie să ne despartă.
Ele au puterea să ne unească
şi ne permite să realizăm împreună lucruri remarcabile.
Aşa cum a fost la început, este acum şi mereu va fi,
O lume fără sfârşit.
Traducere: Răducu Adrian Subtitrări-noi Team - www.subtitrări-noi.ro