Anterior în Penny Dreadful...
Ce vrea de la ea?
Stăpânul nu vrea!
Este deja a lui.
A spus că Vanessa a fost cu Stăpânul.
Asta e creatura pe care a numit-o Dracula.
Trebuie să-l fac să ne spună unde este.
Te vom vindeca.
Nu vezi cruzimea în ceea ce faci, Victor?
Ai creat viață... las-o să trăiască.
Pentru toata furia ei,
bravul tau lider s-a stins.
Vom merge în Highlands când mă fac bine?
Da. Vom merge peste tot, tu și cu mine.
Trebuie s-o găsesc pe D-ra Ives.
Toți vrem s-o găsim pe D-ra Ives.
Ea e singura care poate opri asta.
Și ce este "asta?"
Sfârșitul zilelor.
Spune-mi unde este sau te împușc.
A ales. Las-o în pace.
Știu că destinul meu e legat de al ei.
Nu mă voi opri.
♪ When I was young ♪
♪ And scared of the Lord ♪
♪ My mother Would sing me a song ♪
♪ A tune that I keep In a sacred place ♪
♪ Because I know That my life won't be long ♪
♪ It tells of the place Where you go ♪
♪ When your time here on Earth is through ♪
♪ A beautiful place We call heaven ♪
♪ Is it true ♪
♪ Please God I pray that it's true ♪
♪ 'Cause once this land Was heaven on Earth ♪
♪ Green hills were all You could see ♪
♪ But now it's soot And steel and brick ♪
♪ So it looks more Like hell to me ♪
♪ And each day brings More and more suffering ♪
♪ And each night is silence and fear ♪
♪ And I wake To the sound of your voice ♪
♪ But you're not here ♪
♪ Why aren't you here? ♪
♪ So now I lay me Down to sleep ♪
♪ I pray the Lord ♪
♪ My soul to keep ♪
♪ Please let me die Before I wake ♪
♪ So the Lord My soul, can take ♪
♪ Then maybe I'll finally find you ♪
♪ 'Midst the beauty Of paradise ♪
♪ And you'll sing not of dying But living ♪
♪ Wouldn't that be nice? ♪
A fost un măcel adevărat.
Spintecați precum făcea însuși bătrânul Jack Spintecătorul.
Și au fost 2?
Erau ca lupii.
Aveau sânge pe colți.
Au mâncat carne și au tot mâncat.
Deci el vine după mine...
Lupul lui Dumnezeu.
Și celălalt, lupul sur.
Ăsta nu pot spune.
Să trimit pe cineva după el?
Nu.
Nu. E prea puternic.
De ce te temi?
Nu știu la ce te referi.
O miros la tine.
Vine...
al tău Domn Chandler.
Am motive să mă tem de el.
Îi este prezis să fie unicul meu dușman.
Nu te teme de profeții vechi.
Le sfidăm.
Ne facem propriul Rai...
și propriul Iad.
Lasă-l să vină.
El și cu mine vom scrie sfârșitul în sânge.
Așa cum ar fi trebuit să fie dintotdeauna.
Vanessa.
Tu.
Cum de n-am știut?
Nimeni din tribul meu nu știa.
Când se făcea lună plină, plecam departe
și căutam tabăra dușmanului meu.
Iar eu așteptam ca lupul să mă devoreze.
Am crezut că a fost un mare dar de la Dumnezeu.
Și că mi-a fost dată...
puterea să-mi salvez poporul.
Am greșit.
Soldații continuau să vină.
Iar ai mereu mureau încontinuu.
Dar apoi am avut o viziune.
Despre un om cu o inimă adevărată.
Un fiu.
Și abia atunci mi-am înțeles adevăratul scop.
Nu era despre a-mi salva poporul.
Era despre a-ți da putere să salvezi toți oamenii.
Tu mi-ai făcut asta?
Tu m-ai facut monstrul ăsta?
Te-am susținut la Dumnezeu.
Știi câți oameni am omorât?
Câți au suferit?
Sângele lor este în sufletul meu!
Mi-ai otrăvit inima.
Ți-am dat puterea
s-o salvezi!
Mormintele se vor revărsa.
Pe râuri va curge sânge.
Iar întunericul va cuprinde Pământul.
Un singur om poate opri asta.
Eu, unul, înțeleg păcatele tale.
Durerea ce-o porți.
Dar toată viața ta vei fugi de această durere.
Vei fugi de tatăl tău.
Vei fugi de tribul tău.
La noapte...
încetezi să mai fugi.
La noapte, vei accepta destinul dăruit de Dumnezeu.
Voi face tot ce va fi nevoie, să o salvez.
Promisiunile lui.
Delicioase promisiuni.
Mai gustoase decât voi avea vreodată.
Dar nu atât de gustoase ca tine, iubito.
Oprește-te, mă înebunești.
Da,
o să mi te dea drept răsplată.
Așteaptă...
Ce este?
Nu voi fi tratat de vrăjitoare!
Dacă te miști, smulg pielea de pe tine.
Lasă-mi creierul în pace, zdreanță!
Unde e D-ra Ives?
E fericită unde este. Las-o așa.
Unde e?
Nu va fi niciodată fericită lângă șemineul
din minunata ta reședință.
Las-o așa.
Și lasă această lume mizerabilă să se termine
și să înceapă alta.
Lumea întunericului.
Lumea liliecilor, a bufnițelor și a păianjenilor.
Întunericul binecuvântat.
E chipeș, Stăpânul tau?
Radiant.
Și a fost bun cu tine.
Milostiv, chiar.
Aș vrea să-l întâlnesc.
Îl vei întâlni.
Cu toții.
Nu vrei să mă duci la el?
Deșteaptă fată.
Shh!
Ești în siguranță cu mine.
Să mergem încolo, nu?
La ce mă uit?
Nu vrei să vezi ce văd eu, Doctore.
Odată văzut, nu mai poți uita.
Unde suntem, Renfield?
Ce vedem?
Mai e ceață?
Sau sunt vaporii de opiu?
Mirosul de aici este nociv.
De la piața de pește, cred.
Și ce auzim?
Tap, tap, tap...
de la acul de tatuaje care pătrunde pielez roz,
și cum cad stropii de sânge,
pic, pic... pe podea.
Ce e locul ăsta?
Unde merg să-mi găsesc Stăpânul.
Dar ei mereu mă privesc.
Ia-mă de mână, te rog.
Am păcătuit aici, mamă.
Am fumat opiu cu diavolii
și mi-am lăsat sămânța în curve nedemne.
Mă poți ierta?
Desigur.
Da.
Te rog, du-mă la Stăpânul tău.
Știi,
mi-aș dori să fi fost prieteni,
tu și cu mine.
Dacă aș fi avut un prieten ca tine în viață,
poate n-aș fi ajuns așa.
Atât de jalnic și de palid.
Vezi tu, nimeni n-a crezut vreodată în mine.
Nimănui nu i-a păsat.
Ajută-mă, Renfield.
Voi fi prietena ta.
Cred că vei fi.
Mulțumesc.
Atunci vom merge mai departe.
Unde mergem?
Locul mort.
Ai fi fost mândră de ea.
Ți-a rămas credincioasă până la sfârșit.
N-a avut frică.
Celelalte?
Au plecat.
De unde au venit, presupun.
Deci marea mea expediție se rezumă doar la asta.
Încă un copil mort.
Fii bună cu tine, Lily.
Pasiunea va corecta ce e mai bun în noi și nu va aduce decât tragedie.
Așa pățesc cei care pun prea mult suflet.
Mai bine să nu-ți pese deloc, Dorian?
Asta e parerea mea.
Nu vreau să trăiesc așa.
Vei învăța și tu, în timp.
Încă nu ai înțeles care e șmecheria nemuririi?
Toți care îmbătrânesc și mor, te salvează.
Tot putregaiul și cenușa, te salvează.
Orice bebeluș iei în brațe devine o babă
și moare înaintea ta.
Orice om se încovoaie și se micșorează
încontinuu, fără îndoială, devin senili fără dinți.
În timp ce tu...
doar tu...
nu îmbătrânești niciodată.
Nu obosești niciodată.
Nu pălești.
Doar tu.
Dar după o vreme îți vei pierde dorința pentru pasiune...
legătura cu altcineva.
Ca un mușchi care se atrofiază dacă nu îl folosești.
Și într-o zi
vei realiza că ai devenit ca ei.
Frumoși și morți.
Ai devenit un perfect,
portret neschimbat al tău.
O eternitate fără pasiune?
Fără afecțiune? Să nu-ți pese de nimic?
Un preț atât de mic pentru o perfecțiune atât de nemuritoare, nu?
Adio, Dorian.
Sper să te vegheze ei.
Te vei întoarce.
Eu voi fi aici.
Mereu voi fi aici.
Ești dureros de perfect în fiecare clipă.
Slab și sentimental cum ai fost mereu!
Nu trebuia să te las singur cu ea niciodată!
Era o idee monstruoasă!
Ieșeam bine din asta!
Gingașe cuvinte din partea ta,
care manevrează cadavre furate și carne moartă!
Îți voi arăta eu monștri, Victor!
Mergi pe acel hol și deschide orice usă.
"Monștri" cum le spui tu,
dar îmi voi continua munca
până voi vindeca fiecare pacient de aici.
Și pe urmă vei fi fericit?
Și atunci vei obține recunoașterea și afecțiunea
care ți-au lipsit întreaga viață?
Da!
Dacă tu crezi că recunoașterea profesională
îți vor aduce accesul și chiar respectul,
o intrare în societatea adevărată,
te minți singur.
Nu asta e lumea în care trăim.
Mi-am creat propria lume.
M-am creat singur.
Și într-o zi,
cândva, veți înțelege cu toții
de ce sunt în stare.
Îmi pare rău, Henry.
Mă tem că e un drum întunecat în fața ta.
Dar tu, prietene?
Nu e niciun drum pentru mine.
Mereu va fi un loc aici pentru tine, Victor,
în sufletul științei.
Acum, e timpul să-mi fac rondul.
La revedere, prietene.
Încă ceva.
Ziua asta nu e chiar pierdută pentru mine.
Tatăl meu a murit de ură, știi.
În cele din urmă,
proprietatea și titlul sunt în sfârșit ale mele.
Așa că nu sunt chiar atât de departe de aristocrație cum ai crede.
Atunci ar trebui să-ți folosesc titlul.
Pare de bun simț.
La revedere atunci...
Lord Hyde.
Ce vedem acum?
Aleea de la piața de pește e locul unde cotim.
Miroși și tu?
Ce?
Cadavrele putrezite.
Ăsta era un abator pe vremuri.
Au măcelărit atâtea animale.
Încă le aud cum plâng.
Le văd cum atârnă încă.
Și sângele. Șuvoaie de sânge.
Și Stăpânul tău, este aici?
Nu-l simți?
Și Vanessa, unde e?
Cu el.
Sunt îndrăgostiți, Doctore.
Ai iubit vreodată?
Unde e ea?
Nu cred că am iubit vreodată.
Iar acum sigur nu voi mai avea ocazia.
Mă iubești, Doctore?
Renfield.
D-le Renfield. Acum, întoarce-te la mine.
Trezește-te.
Știu unde e.
Până acum, D-l Chandler trebuie să se fi întors acasă.
Sir Malcolm!
Bunule D'zeu, Doctore Frankenstein.
Ce cauți aici din toate locurile?
Mai târziu. Îți explic mai târziu.
Dar vii cu noi acum?
- Vanessa e în pericol. - Da, desigur.
Trebuie să ne întâlnim cu Ethan. N-avem timp de pierdut.
Pare mai mic, nu?
Ca o pasăre mai degrabă, decât un copil.
Cu oscioarele atât de firave.
Și pielea fină ca lampadarele chinezești.
Când l-am îmbrăcat în hainele de duminică,
indiferent cât de jerpelite erau,
m-am gândit, "Cum e posibil
ca viața să fie atât de crudă cu cineva atât de tânăr?"
N-are încă vârsta
să sufere atâta.
Dar chiar și așa.
Flint este sufletul lumii.
Stai cu el.
Voi aranja cu pompele funebre să vină să-l ia.
Va avea macar o înmormântare cum se cuvine.
Demnitatea refuzată în viață
o va găsi în moarte.
Nu.
Poftim?
Nu.
Nu-l vreau înmormântat.
Marjorie, așa trebuie.
Ține-l de mână și ia-ți la revedere.
De ce să fac asta?
De ce să facem asta?
Încă nu l-am pierdut de tot.
Du-l la Doctorul Frankenstein.
Să-și facă miracolele pe el.
Îl va aduce înapoi pe fiul nostru.
Nu știi ce vorbești.
Te-a scos din mormânt și te-a adus înapoi la noi.
Poate face la fel cu Jack.
Ne putem iubi încă fiul, bărbate!
- Nu-mi cere asta. - Poate trăi iar!
- Nici să nu te gândești! - Îmi voi primi fiul înapoi!
Îl voi iubi din nou,
mai bine, și mai cu tărie,
și nu se va mai îmbolnăvi, și nu va mai sângera,
și nu va mai muri!
Lasă-mă să-l iubesc iar!
Și să scoatem toată umanitatea din el?
Să devină un monstru spurcat ca cel din fața ta?
Văd pe soțul pe care-l iubesc, nu altceva.
Tu vezi un monstru.
Un hidos nemuritor.
Asta sunt.
Asta a facut Dr. Frankenstein
din mine.
Doar pentru că asta crezi tu.
Poate trăi iar.
Nu cere asta.
Să sufere ca mine?
Acele oscioare?
Acea față?
Să devină atât de ne-natural, atât de detestat.
Nu.
Te rog.
Ascultă-mă.
Ia-l de aici.
Întoarce-te cu el în viață, sau nu te mai întoarce deloc.
N-aș putea să mă mai uit la tine
știind că l-ai lăsat așa
când puteai să-l salvezi.
Marjorie.
Adu-l înapoi cum era,
sau pleacă din casa asta pentru totdeauna.
Aici este?
Conform hărților vechi, abatorul este pe acea alee.
Toata zona a fost condamnată, așa că D'zeu știe ce vom găsi.
Dar orice se întâmplă...
Găsiți-o pe Vanessa. Asta e tot ce contează.
Da.
Voi mergeți prin față.
Kaetenay și cu mine căutam altă intrare.
Ești sigur că e înțelept?
Lucrăm mai bine singuri.
A fost o onoare să vânez cu tine.
Ai fi fost un indian puternic.
Am avut un profesor puternic.
Batfă.
Știți cu toții cu ce avem de-a face.
Dr. Seward, nu te putem proteja înăuntru.
Sunt din New York, Sir Malcolm.
Ne știm drumul în preajma armelor.
Să mergem.
Sir Malcolm.
Nu poate fi altcineva.
Și eu îți cunosc numele la fel de bine.
Sau măcar unul din ele.
Sunt atât de multe, numele mele,
precum hoiturile care bântuie Golgotha.
Dracula, să fie.
Și ai venit de bună voie în cușca fiarei.
Cu toții.
Curajoși sau nebuni,
nu-mi dau seama...
dar vom mânca bine la noapte.
"Vom"?
Toți copiii Mamei Diavolului.
- Unde e ea? - Nu mai e a voastră.
- Plecați de aici. - Unde e Vanessa?
Nu mai e a voastră! Este a mea!
Dar...
ea vrea să trăiți.
Așa că plecați, acum, cât timp mai permit asta.
Înainte de asta, răspunde-mi la o întrebare.
Fiica mea, Mina...
Tu ai transformat-o?
Da.
De ce?
A fost menită s-o aducă pe Vanessa la mine.
Viața fiicei mele nu valora mai mult de atât?
Nu mai mult de atât.
Deși, carnea ei era dulce.
Și mi-a plăcut.
- Ar trebui să plecați. - Nici vorbă.
Suntem toți comdamnați aici.
Bună treabă pentru o zi de marți.
Îl fwt.
Mor mândru alături de voi.
Doc!
Unde e?
Mă doare mai mult decât am crezut...
să te văd.
Trebuie să vii cu mine...
acum.
Și să mergem unde?
Mă vor vâna până la sfârșitul zilelor.
Te pot apăra.
Nu, nu poți. Nimeni nu poate.
Atunci vom lupta cu el.
Nu e el, sunt eu.
Uită-te la mine. Asta sunt eu.
Și asta e ce am făcut.
Am adus acest întuneric în lume.
Vanessa.
Te rog.
Vanessa.
Și atunci unde e?
Când am pierdut-o, Ethan?
Stătea singură într-o cameră,
uitându-se la o cruce.
A ajuns la ea, a coborât-o de pe perete...
și a pus-o pe foc.
Și pe urmă s-a pierdut.
Și era atât de singură.
Dar nu ești singură.
N-ai fost niciodată.
Am fost și eu pe margine.
Am văzut abisul.
Dacă mai făceam un pas, aș fi căzut.
Dar indiferent cât de departe fugeam de Dumnezeu,
mă aștepta în față.
- Nu și pe mine. - Pe noi toți.
Lupta mea trebuie să se termine.
Știi asta.
Sau nu va mai fi niciodată pace pe Pământ.
Las-o să se termine.
Nu-mi cere asta.
Nici nu trebuie.
Știi că ai un destin.
Doar din cauza asta ne-am întâlnit.
De asta ești aici acum.
Trebuie să mă ajuți să înfrâng forțele întunericului
și să le refuzăm premiul eternității.
Nu!
Te rog... Ethan.
Las-o să se termine.
Cu un sărut.
Cu dragoste.
Tatăl Nostru,
care ești în Ceruri,
lăudat fie numele Tău.
Vie Împărăția Ta...
Facă-se voia Ta,
precum în Cer așa și pe Pământ.
Dă-ne nouă pâinea cea de toate zilele,
și ne iartă greșelile.
Precum și noi iertăm greșiților noștri.
Și nu ne duce pe noi în ispită,
și ne izbăvește de cel Rău.
Căci a Ta este Împărăția,
și Puterea și Mărirea,
acum și pururi.
Amin.
Oh, Ethan...
Văd...
pe Domnul nostru.
În India,
pe unde am ajuns,
au zei atât de colorați.
O duzină de brațe albastre.
Și împodobiți.
O orbitoare și obositoare panoramă a vieții.
De vieți trăite iar și iar.
De suflete reîncarnate.
Crezi că e posibil așa ceva?
Ar fi crud pentru ea să mai sufere.
E împăcată.
Da.
Ai dreptate.
Draga de ea.
Ne vedem mâine atunci.
Mulțumesc, Doctore...
Victor.
E bine?
O să fie.
Și tu?
Ce urmează acum?
Da.
N-am vrut niciodată să fug ca acum.
Într-o vânătoare în Africa sau India.
Oriunde mai puțin aici.
- Te vei duce? - Nu.
Trebuie să-mi regăsesc viața fără ea.
D-ra Ives a fost ultima legatură cu ce eram.
Trebuie să aflu cine voi fi în continuare.
Îmi va fi dor de ea
până în suflet.
Vei rămâne, Ethan?
Ești familia mea.
"A fost o vreme când livada, lunca,
fluxul...
Pământul, și fiecare banalitate, pentru mine...
păreau îmbrăcate în lumina celestă.
Gloria și prospețimea unui vis.
Nu este acum cum n-a mai fost vreodată.
Ori de câte ori mă întorc,
noaptea sau ziua,
lucrurile pe care le vedeam,
acum nu le mai văd.
Dar e un pom,
doar unul, dintre toți.
Unul singur de care am avut grijă.
Amândoi vorbesc despre ceva ce-a plecat.
Și tot repetă aceeași poveste.
Încotro a fugit viziunea?
Unde este ea acum,
gloria și visul?"
SFÂRȘIT DE SEZON
corvin.predoiu (subtitrări-noi.ro Team)