När jag var barn var min planet Krypton döende.
Jag sändes till jorden för att skydda min kusin. Men kapseln slogs ur kurs.
När jag väl kom hit hade min kusin redan växt upp och blivit Stålmannen.
Jag dolde min identitet ända tills en olycka tvingade mig att avslöja mig.
För de flesta på jorden jobbar jag på CatCo World Media.
I hemlighet jobbar jag med min syster på DEO för att skydda min stad-
-från alla som vill den ont.
Jag är Supergirl.
I tidigare avsnitt:
När Stålmannen tog fast Lex svor jag på att ta tillbaka familjeföretaget.
- Jag ska ta tjänstledigt från CatCo. - Jag är nya Cat.
Snapper Carr. Det här är Kara Danvers.
Snapper ska leda utredningsteamet på CatCo Magazine.
Han landade i en kapsel från Krypton i går. Vi vet inte vem han är.
När du vaknar är jag här.
Stopp!
Stanna!
Jag valde fel tidpunkt att göra mig av med all kryptonit.
- Mår du bra? - Ja, bara lite skakig.
- Var är han? - Han försvann in mot stan.
Precis vad jag inte behöver.
En lös kryptonier när presidenten ska komma.
Kommer presidenten hit?
Hon vill besöka DEO innan hon skriver på amnestin för utomjordingar.
Det är otroligt. En exekutiv order som tillåter utomjordingar-
- att kliva ut ur skuggorna och bli fullvärdiga medborgare. Historiskt.
Jag tycker att hon begår ett stort misstag.
- Hur kan du tycka det? - Människor går inte ihop med oss.
- Du och jag, då? - Vad är det med oss?
Vi kan se ut som dem. Vi smälter in. Andra kan inte det.
Folk har inte så mycket tolerans för såna som ser annorlunda ut.
Det säger jag som utomjording och som nån i en svart mans kropp.
J'onn har rätt. Jag kan räkna alla goda utomjordingar på tre fingrar.
Jag är glad att presidenten har en annan syn än ni.
- Det kan du tala om för henne sen. - Va?
Hon vill bli välkomnad av National Citys främsta utomjording.
- Ska jag träffa presidenten? - Såvida du inte är för nervös?
Nervös? Nej. Jag? Jag är inte nervös.
Nervös? Ja, jag är jättenervös.
Jag är nervös. Det är presidenten!
Du kommer att representera hela vår organisation.
- Bete dig professionellt. - Ja.
Det är hon som ska vara glad att få träffa dig.
Tack. Ska jag fixa håret?
- Herregud. - Vadå?
Välkomna till ett historiskt redaktionsmöte.
En dag kommer vi att kunna berätta för våra barn var vi befann oss-
- när presidenten stod upp för allas rättigheter, oavsett härkomst.
Vi behöver en rubrik. Förslag?
- Ska vi stå här och pitcha rubriker? - Det är så det funkar, Snapper.
Man börjar inte med rubriksättning.
Man börjar med nyheten. Rubriken kommer sen.
- Cat Grant... - Prinsessan gjorde allt bakvänt.
Tänker du bli en blek kopia av din gamla chef eller en riktig nyhetsman?
Lämna ditt eget avtryck?
Okej, då tar vi en paus i rubriksättningen.
Vår högsta prioritet är att få en exklusiv intervju med presidenten.
- Allt annat är grädde på moset. - Allt annat är huvudrätten.
Ring AFL och be om ett uttalande om lagen.
Fruktar facken att utomjordingarna ska ta över arbetsmarknaden?
Vad tycker arbetare om att konkurrera med utomjordingar om jobb?
Vilka sjukdomar för de med sig från sina planeter? Vilka åtgärder vidtas?
Morris tar interplanetära äktenskap.
Prata med präster, rabbiner, mormoner och unitarier.
- Och presidenten... - Den tar Danvers.
- Danvers är grön. Välj nån tuffare. - Tro mig, hon är tuff.
Jag är faktiskt starkare än man kan tro.
Och jag kanske stöter ihop med presidenten sen...
Parker tar presidenten. - Danvers, prata med Lena Luthor.
Hennes bror är en ökänd utomjordingshatare.
Jag vill ha din artikel vid lunch. Se till att den är ordentligt skriven.
Jag måste sticka. Supergirl ska träffa presidenten. Ingen stor grej.
- Häftigt, va? - Känner du henne?
Inte än, men jag är rätt säker på att vi kommer överens.
Eller hur?
Herregud!
Se upp!
- Var är presidenten nu? - Hon blir skjutsad till DEO.
Hon var jättetrevlig och tacksam.
- Hon kallade mig Supergirl. - Det är ditt namn.
Jag vet, men när hon säger det låter det bara bättre. "Supergirl."
- Hur kunde nån rösta på den andre? - Är du klar med att hylla din bästis?
Brännmärkena är typiska för värmesyn.
Kryptoniern har varit lös i sex timmar-
- och har redan försökt döda presidenten?
Winn försöker hitta honom. Vi får samla in så mycket bevis vi kan.
Hör du. Vad fan gör du på min brottsplats?
Alla ni federala poliser låter likadant.
Som om ni har sett samma dåliga filmer ihop.
Jag är assistent Maggie Sawyer från polisens kriminaltekniska enhet.
Vi har hand om alla fall som involverar utomjordingar.
Jag har visat min. Kan du visa din?
Alex Danvers. Secret Service.
Ni menar nog väl, assistenten, men det här är en federal brottsplats.
- Ni kontaminerar mina bevis. - Jag?
Lakejen där borta blandar bevis i samma bevispåse.
Jag trodde att Secret Service var mer noggranna.
Vår teknik får ert labb att likna ett leksakskök.
Vi korkade lokalsnutar fattar ju inte-
- att förövaren antingen är kryptonier eller infernier. Båda har värmesyn.
- Tack. Vi tar över nu. - Flygplatsen ligger i mitt distrikt.
Ert distrikt tar slut där jag säger att det tar slut.
Vi ses, Danvers.
Lägg bevisen i rätt påsar.
Välkommen till DEO, fru president.
Nu när er sanna identitet är uppdagad-
- borde ni leva öppet som ert riktiga jag.
Att se mänsklig ut gör folk mer vänligt inställda.
Förhoppningsvis kommer min amnesti att förändra den saken.
För er och alla andra som har gjort jorden till sitt hem.
Jag vet att DEO sysslar med att fånga utomjordiska avfällingar.
Men det uppdraget behöver anpassas. Är ni av en annan mening, direktören?
Ja, fru president. Det finns utomjordingar där ute-
- som är mördare och som inte förstår innebörden av det ni ger dem.
Onda varelser som utnyttjar er goda vilja.
Samma sak sas säkert om dig en gång i tiden, J'onn J'onzz.
Men nån var beredd att ge dig en chans.
Är det inte dags att ge andra samma chans?
Det här är ett ypperligt tillfälle att sträcka ut en vänskaplig hand.
- Även om handen blir avbiten? - Man måste hysa hopp.
- Tänk om det är falskt hopp? - Det är hopp, J'onn.
Hur kan det vara falskt?
Hörde ni det där?
Det där var ett riktigt citat. Folk kommer att citera det där.
Jag måste sticka. Jag ska göra min första intervju som journalist.
Ring mig om hon säger nåt mer coolt.
- Vad säger du? - Hopp lär inte fånga mördaren.
- Miss Luthor... - Säg Lena. Trevligt, miss Danvers.
- Om jag ska kalla dig Lena... - Kara, alltså.
Jag kan stämpla p-biljetten åt dig.
Nej, det går bra. Jag flög hit... på en buss.
Kul att se att du försöker dig på journalistik.
Eftersom du kommer samma dag som presidenten inför sin nya amnesti...
Så måste jag be systern till en känd utomjordingshatare att uttala sig.
Jag ska visa dig en sak.
- Vad är det? - En utomjordingsavläsare.
Med den kan människor ta reda på vem som inte är en av dem.
Den är inte helt klar. Vi utvecklar fortfarande prototypen.
Men målet är att den ska finnas i varenda butik i hela USA.
- Hur fungerar den? - Den läser av huden.
Jag ska visa hur ett negativt resultat ser ut.
Ser du? Försök du.
Men går inte en sån här apparat...
...tvärtemot allt som USA står för?
- Till exempel...? - Frihet.
Motstånd mot förföljelse och förtryck. USA är byggt av invandrare.
USA är också byggt av människor.
Möjliggör inte den här apparaten just den sortens förtryck-
-som presidenten försöker stoppa?
Om de vill bli medborgare får de den rättigheten.
Men om människor vill veta vilka medborgare som är annorlunda-
-så är det också deras rättighet.
Jag är affärskvinna. L-Corp vill tjäna pengar.
Den här apparaten är värd en förmögenhet.
Till skillnad från min bror tänker jag göra gott för världen.
Nå?
Visst.
Då gör vi ett försök.
- Den fungerar perfekt. - Ja.
- Jag har hittat kryptoniern. - Var?
En övergiven lagerlokal i Arts District.
Det var lite krångligt, men jag kopplade upp hans DEO-armband-
- och triangulerade positionen och... Du är redan borta.
Upp med händerna!
Lyxigt vapen för en federal agent.
- Utrym lokalen. - Strunt i det. Han är redan borta.
- Hur hittade du hit? - Jag är utredare. Jag hittar saker.
Jag har hört rykten om en hemlig insatsstyrka mot utomjordingar.
Det lät som skrämseltaktik, men här står du. Du jobbar för DEO, va?
Winn? Vi tappade bort honom. Han kan vara var som helst.
- Vad vill du? - Jag vill åka hem.
Jag vet, jag borde ha väntat på dig.
Nej, du borde ha väntat på mig, din idiot.
Tänk om han hade varit där? Vad skulle du ha gjort då?
- Fatta smarta beslut nästa gång. - Ja.
- Danvers. - Vill du se hur lokalpolisen arbetar?
- Ville ni träffa mig? - Jag läste artikeln om Lena Luthor.
Vilket scoop, va?
"Lena Luthors mål är att återställa familjens rykte efter sin bror"-
- "men genom att sätta sitt namn på en utomjordingsavläsare"-
- "kopplar hon samman sitt företag med USA: s främlingsfientliga höger."
"Aktieägarna kanske gläds åt de ekonomiska vinsterna"-
- "men det enda vi meborgare kan göra"-
- "är att gråta över detta skamlösa, rasistiska skräckspridande."
Jag blev väldigt nöjd med den meningen.
- Vad fan är det här? - Det ni ville ha.
Lena Luthors åsikt om utomjordingar.
Hon tycker att de ska ID-märkas som spetälska.
Jag ifrågasätter inte scoopet, utan den uppenbara vinklingen i artikeln.
Om jag ville ha åsikter skulle ni skriva debattartiklar.
Ska jag inte skriva sanningsenliga artiklar?
Det är skillnad mellan sanningsenligt och subjektivt.
Er välvilja mot utomjordingar lyser igenom.
Fakta, miss Danvers. Vem, vad, när, var, varför?
Men jag skrev inget felaktigt. Apparaten är dålig. Objektivt sett.
Det är upp till läsaren att avgöra.
Skriv om den och håll era personliga åsikter för er själv.
Nu vet jag varför han kallas Snapper.
Ibland saknar jag verkligen ms Grant.
- Men inte... Förlåt, James. - Jag saknar henne också.
Hon hade aldrig låtit den där stroppen ta över hennes möte.
Hon skulle förgöra honom med en enda blick.
- Hur lyckades hon med det? - James. Hon valde dig.
Skulle Cat Grant lämna över sin firma till nån som hon inte litade på?
Var inte samma chef som Cat var. Var den chef som du vill vara.
Det var därför du fick jobbet. Du ska göra saker på ditt sätt.
- Tack, Kara. - Ingen orsak.
Schyst båge. Jag har en Triumph Bonneville T100 hemma.
- Vad gör vi här? - Jag tänkte bjuda dig på ett glas.
Dollywood.
- Två öl, Darla. - Absolut, Mags.
Är det här ditt hemliga ställe? En sunkbar?
Allt är inte alltid som det verkar, Danvers. Se dig omkring. Vad ser du?
- Folk som fattat tvivelaktiga beslut. - Titta närmare.
- Ta det lugnt. - Vad fan är det här för ställe?
En frizon där utomjordingar kan ta en öl och känna sig lite mindre ensamma.
Är det här du får all din information om National Citys utomjordingar?
Och så gör de riktigt goda persikomojitos.
Värst vad fort du gick vidare.
- Är servitrisen roltikkon? - Ja.
Jag har hört att de kan knyta telepatisk kontakt-
- genom fysisk kontakt med ovansidan av tungan.
Hur tror du att hon kan engelska? Mitt ex.
Jag dejtar inte bara utomjordingar.
Men jag tycker bättre om dem än de flesta människor.
- Varför? - Jag känner väl samhörighet med dem.
En icke-vit, icke-hetero tjej som växte upp i Blue Springs i Nebraska.
Jag kunde lika gärna ha kommit från Mars. Jag var utstött.
Utomjordingarna är likadana.
De flesta är hårt arbetande invandrare som bara vill ha ett liv.
Men de måste gömma sig för att överleva.
Jag förstår hur det känns.
- Vem är din söta vän, Maggie? - Akta, hon skjuter utomjordingar.
Vissa av oss förtjänar det.
Jag behöver info. Vi letar efter en kryptonier.
Ny i stan. Runt 1,80. Brunt hår, grå ögon.
Jag kan ha sett nån med det signalementet.
- Presidentens liv är hotat. - Hon är inte min president.
Okej. Ta det lugnt. Han verkade vilsekommen och förvirrad.
- Vet du var han är? - Nej.
Men han frågade om vektorer-
- stjärnkoordinater och intergalaktiska signaler.
- Varför? - Han försökte skicka en signal.
- Vadå för signal? - "E.T ringa hem."
Ursäkta.
Nu har jag katalogiserat de sju förlorade delvariska verken.
Hurra för mig.
- Hur går det med artikeln? - Uselt.
"Diaboliskt" stavas med K.
Hur ska jag vara neutral när jag skriver om nåt jag bryr mig om.
Jag bryr mig, Winn. Mycket.
Det är bra om man är superhjälte.
Men inte om man är journalist?
Winn. Kan du söka efter signaler ut i rymden?
- Ja, det kan jag. - Toppen.
Oj, kolla här. En intergalaktisk signal. Klar och tydlig.
- Varifrån kommer den? - Observatoriet på Mount Pride.
Där har vi vår okända utomjording.
- Hur kom du på det? - Lång historia.
Han försöker nog kontakta Krypton.
- Nej, inte Krypton. - Vart går signalen, då?
Enligt den här coola stjärnkartan-
- går signalen rakt mot en planet som heter... Daxam.
- Får du nåt svar? - Nej.
- Jag vill inte skada nån. - Säkert.
- Stilla, daxamit. - Vet du varifrån jag kommer?
Ja, och du borde ha stannat där.
- Vår besökare kommer från Daxam. - Jag har aldrig hört talas om den.
Det är Kryptons systerplanet. De kretsar kring samma sol.
- Det har du aldrig nämnt. - Pratar Hatfield om McCoy?
Så era planeter kom inte överens?
För hundratals år sen utkämpade Krypton och Daxam ett krig utan slut.
Tusentals dog på grund av ett meningslöst krig som Daxam startade.
- Vad krigade ni om? - Krypton var en demokrati.
Vi hade utforskare, filosofer och vetenskapsmän. Daxam var en monarki.
De hade kungar och drottningar som styrde över ligister.
Vi hade ett ordspråk om daxamiter: May tex kolar Daxam.
- Som betyder...? - Jag kan inte återge det.
Så om daxamiter är så hemska som du säger-
- är det inte konstigt att han ville döda presidenten.
- Men varför? - Jag frågar honom.
Nej. Jag gör det.
Vänj dig vid utsikten. Du lär sitta i den där cellen länge till.
Du har gjort ett kraftfullt första intryck på jorden, daxamit.
Har du för vana att försöka döda statsledare?
Hur hamnade du i en kryptonisk kapsel?
Har du nåt att säga till ditt försvar? Nånting alls?
Finns det zakkarisk öl på den här planeten?
Det vore väldigt gott med lite zakkarisk öl.
De flesta av livets problem försvinner med lite zakkarisk öl.
- Du får ingenting. - För att jag inte sa "tack"?
På en del planeter betyder inte "tack" så mycket. Men inte här?
Det förvånar mig inte att du skämtar. Hela din ras är självisk.
Och du vet visst allt om min ras, kryptonier?
Av den där självrättfärdiga symbolen du bär på bröstet att döma.
Borde du inte redan ha alla svar?
- Vad ska det betyda? - Jag vet vad ni tycker om oss.
Överlägsna, "upplysta" Krypton-
- som ser ner på oss bondtölpar ända sen er oprovocerade attack på oss.
- Skulle vi ha attackerat er? - Ja.
- Varför försökte du kontakta Daxam? - Det var ett nödrop.
- Varför sände du ett nödrop? - För att jag befinner mig i nöd.
Jag meddelar bara mitt folk att jag lever.
Så om du är strandsatt här, varför försöker du då döda presidenten?
Förlåt mig. Vad är en president?
Jag slår mycket hårdare när jag är arg.
- Jag är inte här för att döda nån. - Bra, för det ska du aldrig göra.
Du har redan en förutfattad mening om mig, så det här är meningslöst.
Hej då, ers höghet.
Det var bättre.
Förresten! Det vore verkligen gott med zakkarisk öl.
Fundera på saken.
- Du berättade inte om Daxam. - Nej, det gjorde jag inte.
Tack.
Hej. Förlåt att jag kommer oanmäld. Jag hörde att du ville träffa mig.
- Vilka vackra blommor. - Det är Plumeria. De är sällsynta.
- De påminner mig om min mor. - Skrev hon?
Nej, hon var väl en sorts advokat.
Du är en naturbegåvning med ord. Din artikel är fantastisk.
Jag trodde på din förmåga-
- men när jag hörde din ståndpunkt väntade jag mig en totalsågning.
Jag försökte verkligen.
Jag skrev en svidande artikel om din apparat.
- Och...? - Min chef ratade den.
- Jag fick skriva om den. - Det förklarar saken.
Men jag är glad för det. Inte först.
Men sen hände nåt som fick mig att omvärdera min ståndpunkt.
Berätta.
Jag är positiv till amnestin, men det finns onda utomjordingar där ute.
Jag är glad att du kan se saken från mitt håll.
När jag blev adopterad av familjen Luthor avgudade jag Lex.
När han visade vem han var blev jag förkrossad.
Jag försökte få honom att ändra sig.
Men det var förgäves. Jag hade förlorat honom.
Jag insåg att vissa helt enkelt är onda.
Man kan inte förändra det, men man kan lära sig att skydda sig själv.
Ja.
- Hur ser det ut? - Allt ser bra ut.
Nu när daxamiten är inlåst borde vi inte få några problem.
Presidenten är väl glad att ni fångade förövaren.
Ja, tack igen för all hjälp.
Var är han nu? Får han aldrig mer skåda dagens ljus?
Nånstans där han aldrig kommer att kunna skada nån igen.
Kära medborgare. För över hundra år sen-
- reste vår nation ett monument utanför New York.
En frihetsgudinna.
Den blickade ner på Ellis Island-
- dit tusentals invandrare kom för att söka skydd-
- från ett hemland som inte ville ha dem.
Men USA tog emot dem. Det är vår historia.
I dag står det amerikanska folket enat med historien.
Aldrig mer ska våra utomjordiska besökare ses som främlingar-
- som tvingas vistas i skuggorna, i utkanten av en fientlig värld.
De ska få samma rättigheter som alla andra amerikaner.
Frihetsgudinnan ska stå även för utomjordingar.
Kan nån räcka mig en penna?
Tack så mycket. Då så. Historia.
- Fru president! - Tack!
Varsågod.
Släck dem, annars släcker jag dig.
Är du oskadd?
Vart tog Maggie vägen?
Förövaren var inte daxamiten trots allt.
Nej. Allt är mitt fel. Och nu är kriminalassistent Sawyer försvunnen.
Det är inte ditt fel. Vi tog alla miste.
Om jag inte hade varit förblindad av mitt hat mot Daxam-
- kunde vi ha hittat den riktiga boven.
Men jag sänkte garden och till följd av det dog presidenten nästan.
Presidenten! Det är ju i princip landsförräderi!
Det här är från Vita husets presskår.
- Vet vi vem det är? - Nej, men jag känner igen henne.
Varifrån?
- Jag behöver information. - Och jag behöver en Apple TV.
Den här kvinnan försökte döda presidenten.
Aldrig sett henne.
Jag såg henne här inne häromdagen. Vem är hon?
Vet inte. Men ett par hundra dollar kanske kan friska upp minnet.
- Är det tillräckligt uppfriskat nu? - Du är ju galen.
Hon har kidnappat Maggie Sawyer som kämpar för dina rättigheter.
Hon bryr sig om dig, så du kan väl åtminstone göra detsamma.
Jag känner henne.
- Hon brukar hålla till vid gjuteriet. - Tack.
- Jag känner igen dig. - Och du är utomjordingarnas groupie.
Du lägger dig alltid i våra angelägenheter.
Har nån berättat för dig hur patetiskt det är?
Jag bryr mig om samhället. Både människor och utomjordingar.
Jag vet inte varför du vill döda presidenten. Det finns andra sätt.
För människor kanske. Men vi har inte samma rättigheter.
Det är väl poängen med amnestin?
Nej. Nej, nej, nej.
De vill bara att vi ska avslöja oss som idioter-
- så att de vet var vi finns, vilka vi är och vad vi kan göra.
"Amnesti" är bara en förklädnad för registrering.
Det där låter lite cyniskt.
Där har vi ju presidentens egen tama utomjording.
- Du har förrått ditt folk. - Det är inte vi mot dem.
Jag har varit på sex planeter, precis likadana som den här.
Vet du vad de har gemensamt?
Invånarna låser in allt som de inte tycker passar in.
Av fördomar. Av rädsla.
Du döljer din identitet av ett skäl. Människor är inte att lita på.
Nej. Det är för att brottslingar som du inte är att lita på.
Få se vilka superkrafter du egentligen har.
Vad är det? Klarar du inte av hettan?
Var är ni, människor?
- Ta vapnet och stick. - Vänta.
Jag är här, eldbruden.
Ni är roliga.
Rubriken ska lyda: "Supergirl besegrar extremistisk utomjording."
Vad fan tror du att du håller på med?
Sätter rubriken efter att vi har fått nyheten.
- Har du problem med det? - Inte det.
Sa du åt nån att stryka första stycket i min artikel?
Nej, det gjorde jag inte. Jag skrev om texten själv.
Va? Du kan inte bara skriva om min text.
Jo, faktiskt. För jag är din chef.
Visst känns det inte så bra när nån inkräktar på ens revir?
Det här är skandalöst. Jag bestämmer över allt innehåll!
Nej, det gör du inte. Det gör jag.
- Då slutar jag. - Varsågod.
Okej, Olsen. Vad vill du ha?
Jag vill ha en respektfull redaktion.
- Sköt ditt jobb, så sköter jag mitt. - Okej.
Snyggt jobbat, chefen.
Det här stället är grymt. Värsta Bond-skurk-gömstället.
Det har sina fördelar. En lätt brännskada och ett skadat nyckelben.
- Du blir bra om några dagar. - Jag trodde inte att du brydde dig.
Ja, men jag...
Jag skojar bara. Du räddade mitt liv.
Ingen orsak. Du gjorde mig en stor tjänst också.
Jag har jagat utomjordingar så länge-
- att jag aldrig har tänkt på att alla inte förtjänar att låsas in.
Jag är inte så bra på att samarbeta, men vi var ett rätt bra team.
Ja. Det var vi nog.
Du borde vila. Du får stanna här ett tag om du vill.
- Nej. - Varför inte? Ska du på dejt?
Ja, faktiskt. Jag vill inte svika tjejen.
Vi ses, Danvers.
Har alla på den här planeten superkrafter, eller är det bara vi?
Vad är det här? Jag trodde att jag var en farlig mördare.
Jag vet ingenting om dig.
Det var fel av mig att anta saker om dig bara för att du är från Daxam.
Du ville inte döda presidenten. Förlåt för att jag utgick från det.
Jag heter Kara Zor-El. Jag kommer från Krypton.
Precis som du är jag är flykting på den här planeten. Jorden.
Jag heter Mon-El.
Nu, då? Kan du hjälpa mig att kontakta min hemplanet?
Sätt dig ner. Jag måste berätta en sak.
När Krypton förstördes regnade spillrorna ner på Daxam.
Ja. Det var därför jag fick så bråttom iväg.
En del större partiklar träffade Daxams måne.
Det störde planetens gravitation.
Vad är det du säger?
Daxam finns kvar, men planeten härjades av solutbrott.
Det är en ödemark nu.
Ditt hem och mitt hem...
...är borta.
Jag vill tacka er båda personligen.
Det var en ära, fru president. Ingen orsak.
Helt otroligt att jag fick se Air Force One.
Om du gillade det skulle du se mitt andra jetplan.
Jag är fortfarande tveksam till er nya order.
Det räcker inte att skydda världen. Man måste leva i den också.
- Kan hon bli coolare? - Jag tror inte det.
Ursäkta. Vad får det lov att...?
- Jag kan förvandlas om det... - Nej, förlåt. Det är bara...
Känner jag dig?
Nej, och jag har slutat. Darla serverar dig.
Hör du! Vem är du?
Jag heter M'gann M'orzz. Jag är Mars sista dotter.