Unul din lucrurile distractive pe care le facem în Pawnee
e vânătoarea anuală a ouălor de Paşte.
Tom ascunde ouăle, şi trebuie să spun că a făcut o treabă fantastică anul ăsta.
Caut de 25 de minute şi n-am găsit nici un ou.
Şi sunt un adult.
Da, am uitat să le ascund.
Poate Tom încearcă să facă anul ăsta o provocare.
Dacă e aşa, reuşeşte.
Nu cred că a fost găsit nici un ou până acum.
Să căutăm în continuare. Vom găsi unul.
Traducerea: drăcuşoru_creţ
Parks and Recreation S01xE02 - Canvassing
Mă duc s-o văd pe mama.
E o persoană importantă în sistemul şcolar judeţean.
E eroul meu. Cum să vă explic?
E respectată ca Maica Teresa.
E puternică ca Stalin,
şi frumoasă ca Margaret Thatcher.
Afară sau înăuntru, Leslie. Statul în uşa e ciudat.
Corect, scuze. Aleg înăuntru.
Deci, ce vrei, Leslie?
Am venit să bârfim, să dăm din gură, să vorbim, ce facem noi de obicei.
Dar se pare că eşti super ocupată, la fel ca mine,
aşa că îţi voi spune adio.
Ciudat. Tocmai mi-am adus aminte ceva.
Am propriul subcomitet acum.
Da. Sunt sigură că ai auzit ceva de el. Lumea vorbeşte despre el.
- Nu. - Ei bine...
În fine, avem o întrunire orăşenească mâine la şapte seara,
la Centrul Comunal Smithfield.
Da, eu o conduc. Nu-i mare lucru.
Adică, e. E important.
Adică, nu ştiu. Ştii tu...
Vrei să vii?
Dragă, măiculiţă. Ştii ce ocupată sunt.
Ştiu! De aia te-am invitat la mişto.
Încerc să vin.
Bine. Deci, toată lumea e aici. Să începem.
- Scuze. E din metal. - A fost foarte gălăgios.
Membri ai subcomitetului. Suntem gata pentru mâine noapte?
- Tom, ai rezervat sala? - Da, dle.
Ann, Å£i-ai fÄƒcut timp liber?
- Da. Am fÄƒcut schimb de turÄƒ. - Bine.
Leslie, trebuie să spun, cred că expui asta publicului prea repede.
Nu contează ce propui publicului.
Pot propune un vot, şi dacă pierzi, eşti terminată.
Nu-mi pasă dacă se va vota.
Am o armă secretă, propagandă.
Nu-i nimic mai bun decât o campanie de modă veche din uşă în uşă.
Nu sunt împotriva folosirii pregătirii mele
pentru a schimba inimi şi minţi dacă cauza merită.
Când eram clasa a şasea, am fost aleasă miss ţinută cu 87 de voturi.
Şi aveam doar 63 de persoane în clasă.
Andy a căzut în groapa aia. Eu am căzut în ea.
Câţi cetăţeni Pawnee trebuie să mai cadă în groapa aia
până o vom transforma într-un parc? Zero. Repetaţi.
Zero.
- O sută. - Zero.
Am nişte loţiune solară pentru moaca voastră.
Tom, probabil că n-o să ai nevoie.
Şi ăsta e ghidul nostru de propagandă.
Ăsta va fi speach-ul pe care îl vom folosi când vorbim cu lumea.
"Dacă persoana e bărbat, treceţi la pagina a doua."
"Dacă persoana arată ca o celebritate, de exemplu, Jack Nicholson,
"folosiţi-vă de asta pentru a vă impune.
De exemplu, "Nu poţi face faţă gropii. D-aia trebuie să o transformăm în parc."
Ăsta e foarte amănunţit.
Ann şi cu mine suntem o echipă. Voi restul altă echipă.
Avem zonele pare, voi cele impare. Şi vom câştiga.
- Da. - Ce să câştigăm?
Start!
În regulă. E cineva înăuntru.
- Va fi distractiv. Eşti emoţionată? - Da, sunt.
- Eşti pregătită? - Da, absolut.
- Eşti entuziasmată? - Da!
Arată umil, dar sigură pe tine.
Bună ziua. Reprezentăm guvernul local.
Putem vorbi puţin despre groapa din strada Sullivan?
Sigur.
Excelent! Reacţie pozitivă.
Ce aţi spune dacă am transforma groapa într-un superb parc pentru comunitate?
Da. Ar fi minunat.
Bun. Eu locuiesc în cartier.
Aşa că probabil ţi-aş putea spune câte ceva despre...
- Asta... Paragraful trei. - Bine.
Avem o întrunire publică mâine seară.
Şi ar fi minunat dacă aţi putea veni să vă susţineţi suportul.
Mâine? Nu pot. Sunt ocupată. Scuze.
Da, înţelegem că oamenii sunt ocupaţi,
dar ne-ar plăcea să veniţi la întâlnire şi să...
Îmi pare rău. Baftă, totuşi. Sunt pentru ideea de parc.
V-aţi răzgândi dacă v-am spune că...
A plecat.
Da, un parc, nu? Pare a fi o idee minunată.
Grozav. Aţi fi dispus să veniţi la o întrunire pentru a susţine ideea?
Absolut. Parcul va avea un loc de joacă, sau poate o piscină pentru copii?
Câţi ani au copii dvs?
N-am copii.
- O să-l notez ca pe un da. - Nu face asta.
Deasemenea, va fi la cel puţin 300 de metri de casa mea?
Fiindcă chiar nu mă pot muta iar.
April, te rog să stai în spatele meu.
Atât. Asta e tot.
- Nici un fluturaş? - Nu.
Bine, mulţumesc.
Frate. E minunat. Ador propaganda.
Ce metodă minunată de a-mi petrece timpul.
În regulă, echipă Haverford. Sunteţi super, dar cred că m-aş descurca mai bine singur.
Aşa că voi pleca. Pace.
- Aleargă ciudat. - Adevărat.
E o idee bună. Dar nu sunt aşa sigur.
Bine. În legătură cu ce nu sunteţi sigur?
Transformarea gropii în parc.
Asta e toată ideea.
Cred că e o idee minunată, dar nu pot veni la o întrunire.
Ar trebuie să angajez o dădacă.
Câţi ani au copii dvs?
Patru şi doi ani.
N-ar putea cel de patru ani să-l supravegheze pe cel de doi?
Mickey! Ce mai faci, amice?
Ce face omul meu cu gazon numărul unu?
Uite care e situaţia.
Unu, construim un parc nou, doi, fac parte din comitet,
trei, tu te ocupi de gazon.
Cine ştie? Poate, de-a lungul timpului,
se va ivi o situaţie în care poţi să mă ajuţi pe mine.
Eşti de acord să vii la întrunire mâine, sau o să fii un ticălos?
Da, îmi eşti dator.
Tom Haverford.
Bine. Continuă, nu te opri.
Concentrează-te la muncă. Nu înseamnă da.
Ne putem opri, te rog? Fiindcă e foarte cald, şi sunt obosită.
Da, şi mie îmi e cald.
Să suflăm una pe faţa celeilalte.
Sau am putea bea nişte apă.
Da, să facem asta.
Casa mea e foarte aproape. Să mergem să luăm pauză o oră.
Bine. N-am vrut să recurg la asta,
dar, Ann, te rog deschide plicul sigilat care e în mapa ta.
E ceva ce am învăţat de la Karl Rove.
Dacă vrei să fii sigur de rezultatul unui studiu,
formulezi întrebarea în aşa fel încât să primeşti răspunsul dorit.
"Nu preferi un parc decât un depozit pentru reziduuri nucleare?"
Sună cam ciudat.
Da, nu-ţi face griji eu am inventat asta.
Da, la asta mă refer.
N-aţi spune ca majoritatea americanilor decenţi, că ar fi o idee bună
să transformăm terenul părăsit din stradă Sullivan
într-un frumos parc pentru comunitate?
De fapt, nu. Nu prea îmi plac parcurile.
Sunt gălăgioase, miroase mereu a grătar.
V-aţi răzgândi dacă v-aş spune
că nouă din zece dependenţi de metadonă spun acelaşi lucru?
Poftim? De unde ştiţi asta?
Studiu de piaţă. Am chestionat dependenţii de metadonă.
Avem o întrunire orăşenească mâine seară...
- ... dacă vreţi să... - Uite, ştiu că sună ciudat,
dar nu-mi place să locuiesc în preajma parcurilor.
Dacă aveţi un fluturaş sau ceva de genul aş fi bucuroasă să-l primesc.
Mulţumesc.
Nu-ţi pasă de copii tăi dacă nu susţii parcul ăsta!
Poftim?
Vreau să spun că copii iubesc parcurile şi ar trebui să le iubiţi şi dvs.
Deci, dacă nu-ţi susţin micul proiect, înseamnă că nu-mi iubesc fata?
N-am...
La ce oră e chestia asta?
E luna viitoare, uită de ea.
E maine seară. voi fi acolo.
- Grozav. - Bine. Haide.
- Avem o persoană. - Haide.
Vorbesc cu cele mai sexy coapse din peisagism?
Da, fiindcă vorbesc cu Marcy.
Ce mai faci? Tom Haverford.
Kevin, gropile tale cu nisip sunt perfecte. De asta vreau să te implici!
Vreau cele mai bune bare de căţărat, posibile în parcul meu.
Nu mă deranjează să te ajut.
Poate, cu timpul, va fi o situaţie în care să mă ajuţi tu pe mine.
Vă mulţumim pentru timpul dvs, dle.
A spus nişte chestii urâte.
Nu-mi vine să cred că i-ai dat numărul de telefon de acasă.
Sunt un funcţionar public. Trebuie să fiu uşor de găsit.
Ce dracu' au oamenii?
Ar trebui să le arăt factura lui Andy pentru spitalizare.
Poate ar fi mai înţelegători.
Dumnezeule. Ann! Schimbare de plan.
Tocmai ai schimbat datele jocului.
- Cum? - Andy.
Avem nevoie de Andy. E simbolul nostru.
Îl vom plimba prin cartier să câştigăm simpatie.
- E un argument drăguţ. - Da!
Ron, ai o secundă?
Sigur, Paul. Cu ce te pot ajuta?
Proiectul parcului din strada Sullivan. l-ai făcut o prioritate, da?
Da, absolut. Avem o întrunire publică mâine.
Bine. Grozav. Voi fi acolo.
Grozav.
"L-ai făcut o prioritate, da?"
Scuză-mă? Ai spus ceva?
- Nu. - Nu mi-ai spus nimic?
Nu.
Bate un vânt de schimbare în guvern şi nu-mi place asta.
Deodată, au venit nişte bani de la stat,
iar Paul, primarul oraşului, ne spune să construim parcuri,
să începem programe pentru comunitate. E îngrozitor.
- Ai vreun costum de asistentă? - Costum?
- Ca în "Stagiarii"? - Da, pune unul pe tine.
Bine.
Spune-mi te rog,
Spune-mi te rog de ce.
Am maşina în curtea din faţă.
Bas! Hai.
Şi dorm cu hainele pe mine.
Am intrat pe geam azi-noapte...
- Poate fi greu să... - Opreşte-te...
De ce vreau să construiesc parcul ăsta aşa de mult?
Poate fiindcă o groapă plină cu gunoi
nu e cel mai bun lucru pe care îl putem face în America.
Ştii, în Rusia, se puteau preface că groapa e parc,
să-şi ducă copii acolo.
"Vlad! Uită-te la pietrele astea!
"Hai să ne prefacem că sunt cartofi!"
"Nikolai! Vrei să înotăm în noroi?"
Dar nu şi aici. Da? Fiindcă suntem o naţiune de visători.
Şi e visul meu să construiesc un parc.
Pe care să-l vizitez într-o zi cu echipa mea de la Casa Albă, de ziua mea.
Şi să spună, "Preşedinte Knope, parcul ăsta e super.
Acum înţelegem de ce sunteţi prima femeie preşedinte din America."
Leslie Knope, constructorul de parcuri. Cum a mers propaganda?
Propaganda a mers bine,
dar cred că va trebui să amânăm întrunirea orăşenească.
S-o amânăm?
Doar pentru gen una până la 90 de zile.
Nu. Vei face întrunirea asta. Ai sprijinul meu total.
Am vorbit cu primarul, ne-am consultat.
Avem un respect reciproc.
Şi împreună, am decis să facem proiectul tău unul prioritar.
Primarul oraşului? Serios?
Trebuie să anulez întrunirea asta.
Să-l faceţi o prioritate? Aţi vorbit şi despre mine?
Întrunirea asta trebuie anulată.
Ba nu, va avea loc.
Doar, fă o treabă bună mâine. da?
Trebuie să reuşim cu chestia asta.
Desigur.
Voi împinge orice prin orice. Doar mă ştii.
Transpiri prin costum?
Mă îndoiesc. E o ţesătură foarte vaporoasa...
Da. Ai dreptate.
Jerry, ce mai faci, frate?
Îţi plac covrigeii, nu?
Basculează, frate.
Mersi că ai venit. Ţi-am aşezat două scaune acolo.
Prioritatea mea în parcul ăsta, e să punem gardul tău.
Am trecut pe lângă unul zilele trecute.
Mi-am zis, "Frate, gardul ăla arată super." Şi mi-am dat seama, desigur e al lui Roy.
Dacă îţi plac brioşele cu ciocolată, mănâncă câte vrei.
Unii are putea spune că aducerea contractorilor aşa devreme
e ca şi cum ai trage cu arma prea repede înainte să vezi ţinta.
Ghici ce? Asta e arma, ăsta-s eu.
Victor Miles. Tom Haverford. Ce mai faci?
Mulţumesc mult că ai venit.
Vreau să ţi-o prezint pe Leslie.
- Victor Miles. - Bună.
E un domn pe care l-am întâlnit când făceam propagandă.
Şi întâmplător e cel mai bun cultivator de gazon din Indiana.
Grozav.
Leslie. Bună.
Chiar vreau să reuşeşti asta.
Don de la "Cimentul lui Don". Tom Haverford. Mă bucur să te revăd.
Mă gândeam la un cântec publicitar pentru tine. Ce zici de asta?
Cimentul lui Don e cel mai bun,
cimentul lui Don.
Mă bucur că ai ajuns.
Da. A venit şi Andy, ca să ne susţină.
Am experienţă cu publicul, aşa că...
Va fi bine, nu?
E un parc în numele lui Dumnezeu.
Câţi oameni pot să urască un parc?
Mulţi păreau să urască ideea de parc ieri.
- April, vreau să stai în public. - Bine.
Stai, dacă sondajul va merge prost te voi striga.
Şi vreau să îndrugi nişte prostii favorabile parcului. Poţi face asta?
- De ce? - Te rog, April! E serios!
Poţi s-o faci?
Probabil.
Ce fată bună, un "probabil" bun.
Bine, începem. Toată lumea la posturi.
A venit mama.
Nu. Nu pot face asta. E ilegal.
Vă mulţumesc că aţi venit astăzi.
Asta e prima întrunire orăşenească în legătură cu propunerea
de a transforma parcela 48 din strada Sullivan într-un parc.
Da!
Va fi un dezastru.
Vreau ca fata mea să aibă succes, de aia îi spun mereu,
"Nu-i nimic rău în a fi o femeie casnică."
Sunt multe persoane cu care am vorbit care susţin cu pasiune ideea asta.
Nici unul n-a putut ajunge azi, din păcate.
Dar există cu siguranţă nu i-am inventat.
Avem o întrebare. Bine. Nu.
Nu. Fără întrebări momentan.
- Mă numesc Kate Spivack. - Îmi aduc aminte de tine.
Şi locuiesc în cartier. Şi sunt 100% împotriva parcului.
Nu-mi vine să cred că ministerul continuă un proiect
fără nici măcar un studiu asupra impactului ecologic,
iar dacă sunteţi de acord cu mine, haideţi să luăm atitudine.
Bine.
Suntem puţin înaintea programului, fiindcă ţinem întrunirea asta aşa devreme,
lucru de care am fost avertizată de către Mark Brendanawicz,
urbanistul desemnat pentru proiectul ăsta.
Deci ce ar spune el?
Să vedem.
Leslie, să le dau nişte detalii despre locul construcţiei?
Absolut. În regulă.
Mark Brendanawicz ştie răspunsul la fiecare întrebare.
E uimitor şi vă felicit că îl auziţi vorbind.
Salutare. Leslie s-ar putea să mă fii supraapreciat puţin.
Cu siguranţă n-am făcut-o. El e omul potrivit.
E capabil să facă orice. În regulă.
Parcela 48 e... un teren dreptunghiular.
Are un drenaj excelent. E la răspăntia străzii Sullivan cu Collins.
Are cineva vreo întrebare?
- Am mai degrabă un comentariu. - Spune.
Pentru tipul în ghips.
Iar începem, Lawrence.
Da.
Numele lui e Andy Dwyer.
Locuieşte în cartier şi a căzut în mod tragic în groapă.
Da. Nu mă interesează asta.
El e tipul care cântă toată noaptea în garaj.
Mă scoate din minţi.
Lawrence stă cu bunica lui.
Ceea ce e super.
Are grijă de ea, presupun.
Dar în fine, e un nenorocit.
E gălăgios, abuziv, şi îmi trezeşte păsările.
Ai păsări, acum?
Da, am păsări. Am păsări drăguţe şi scumpe,
şi tu le trezeşti, cu muzica ta.
Uite, nu lucrez pentru guvern, da?
Dar cânt rock and roll.
Mă declar vinovat. Sunt într-o formaţie.
Se numeşte "Just the Tip".
Şi de fapt, dacă cănta cineva la bas, avem nevoie de un basist.
Da. În regulă, să luăm cinci minute pauză, da?
Nu merge deloc bine.
Merge foarte prost, da?
Ca şi cum te-ai prăbuşi.
Democraţie, asta se întâmplă.
Oamenii vorbesc. Măcar nu sunt indiferenţi, nu?
Ai dreptate. Sunt complet negativişti.
Trebuie să-i faci să zâmbească, adu în discuţie câteva lucruri pozitive,
şi orice ai face, evită votul.
Mă simt în mod ciudat atras de Kate Spivack.
Înainte să continuăm, aş vrea să vă spun câteva lucruri despre Pawnee.
Oraşul Pawnee a fost înfiinţat în 1817, când un tânăr preot pe nume Luther Howell
a venit din Terre Haute călare pe un bou. Şi-a înfipt steagul în pământ
şi puţin după aceea a fost întâmpinat de un grup furios de indieni Wamapoke,
care, când i-au văzut pielea albă, l-au omorât prin mutilare.
Trecem rapid la anul 1969.
Omul păşeşte pe lună. Pawnee e mizerabil datorită hipioţilor...
Dumnezeule. Îşi obstrucţionează propria întrunire.
Obstrucţionare!
Nu-ţi pot pune întrebări dacă vorbeşti la nesfârşit.
Nu pot vorbi de viitor, dar o voi face.
Viitorul oraşului Pawnee va conţine taxiuri zburătoare,
şi vom comunica cu ajutorul ceasurilor,
şi ne vom înţelege prin telepatie, nu prin cuvinte.
Acum, aş vrea să facem o incursiune magică
prin ceva ce-mi place să numesc "Cabina fantomă",
de Norton Juster.
Scuză-mă? Nu poţi citi cartea aia de copii în timpul tău liber?
Eu am microfonul!
"A fost odată un băiat pe nume Milo,
care nu ştia ce să facă cu viaţa lui, nu doar câteodată, dar..."
Bine, în regulă. Ştii ce? Asta e o întrunire publică,
asta înseamnă că putem spune ce gândim.
Aţi vorbit deja, dnă.
Şi aş vrea să ascult pe altcineva. O persoană pe care n-o cunosc.
Fata de acolo cu părul şaten şi bluză galbenă.
Ne puteţi spune ce părere aveţi despre parc?
- Spune. - Bună.
Sunt unul din tinerii comunităţii şi cred că ideea unui nou parc e minunată.
Şi o susţin cu tărie, în numele tineretului din comunitate.
O recunosc.
A venit la uşa mea ieri.
Dumnezeule! Bine, au infiltrat oameni în public.
Incredibil!
Ştii ce? Suntem cu toţii de acord că parcul ăsta e o idee proastă.
- Ar trebuie să votăm, nu? - Da!
Bine, vom vota.
Dar înainte, vreau să se ridice toată lumea,
să se alinieze în spatele microfonului, şi vreau s-o aud de la fiecare în parte.
A fost brutal.
Acum câteva săptămâni, eu ţipam la Leslie la o întrunire publică.
Doamne, sper că nu eram la fel de scârboasa ca oamenii ăştia.
Nu eram, nu?
La ora cinci dimineaţa, în fiecare zi acelaşi sunet!
Nu vreau să aud asta. Cât timp va dura construcţia parcului?
Asta vreau să ştiu. Asta contează pentru mine.
Pentru că am nevoie de somnul meu.
Vă mulţumesc, dna.
Cu asta se termină întrunirea noastră.
Cum rămâne cu votul?
Nu mai avem timp. E ora nouă.
Dar vom avea multe întruniri publice pe viitor,
şi sper să ne întâlnim cu toţii la ele. Vă mulţumesc că aţi venit.
A fost greu.
Dar, ştii, aşa e oraşul Pawnee. Aşa e democraţia.
Sunt multe persoane care vor parcul ăsta.
Trebuie doar să treci peste negativişti. Dar ghici ce?
Subcomitetul meu a ţinut prima întrunire la primărie în seara asta.
Doamne, cât mi-a plăcut!
Mi-a plăcut fiecare minut.
- Doamna cu parcul. - Da?
Eşti naşpa.
Aţi auzit? Mi-a zis "doamna cu parcul".
În mod normal, nu sunt de acord cu Leslie, dar cartea asta e super.
Traducerea: drăcuşoru_cret