Ved du, hvad det er at være agent?
10% af stjernernes løn, ikke?
De 10% er vores forbandelse.
Det giver os ry for at være gribbe.
Men vi ligner mere…
"Putti".
Hvordan staves det?
Putti. Kærlighedsenglene i de italienske kirker.
Vi sender små pile, formidler ægteskaber.
Jeg fik ideen.
Teaterdirektøren frygtede et generationssammenstød.
Jeg sagde: "Netop!"
Netop! Bel og Berléand!
Télérama og Le Parisien genforenet.
Vi kan lide at se en hidsig skuespiller
og beundre den unge instruktør.
Det er lovende, ikke?
Genialt!
På den måde
vil jeg skabe enighed mellem jer.
Når jeg gifter mig, vil vi opdage,
hvem af de to, der vinder mit hjerte.
Jeg elsker dig.
Jeg er din.
Nej. Jeg springer ikke ned på anden.
Bare en enkelt gang!
Jeg springer ikke ned på anden. Er det forstået?
Kom … vandet er dejligt!
Gå nu ikke i baglås. Det er jo bare et forslag! Prøv nu!
Det er latterligt. Poolen, ballonerne, anden.
Det var ikke det, du solgte mig.
Stykket er mørkt, giftigt, virilt.
Det har ingenting med den and at gøre! For fanden da!
-Sådan. -Tak.
Du vælger! Det er mig eller anden! Forstået?
Anden tør i det mindste godt vove sig ud på dybt vand!
François!
Bliver din far så chef?
Ja. Hans kone er med til at købe bureauet.
Jeg ved ikke, hvad der sker.
Og så er der skattekontrol.
Alle er stressede lige nu.
Ja... det er udmærket alt sammen.
Mor, hører du mig?
Selvfølgelig, men...
Måske kommer du hurtigere tilbage.
Nej, det gør jeg ikke.
Jeg har det godt her.
Har du det godt i Paris?
Hør nu!
Her har du havet, solen, mig...
Hvem ringer på om aftenen?
Jeg går ud og ser.
Ja?
Catherine?
Din fars kone?
Længst inde i gården, til venstre.
-Camille? -Farvel mor!
Ca...
Åh shit.
Det er beroligende!
-Vil du have? -Nej tak.
Hvad vil du have?
Jeg vil forstå det. Eller prøve at forstå det.
Hvad vil du have at drikke?
Jeg har appelsinjuice og øl.
Det var mig, der gjorde det.
Det var mig, der tog til Paris og henvendte mig til bureauet.
Pludselig måtte jeg gøre det.
Vi havde ikke haft kontakt i mange år.
Det må have været svært i puberteten.
Nej...
Før så du ham en gang imellem?
Da jeg var lille, så jeg ham et par gange om året.
Han kom og besøgte os under Cannes-festivalen.
Hvad lavede I?
Han gav mig en gave.
En Barbie. Så tilbragte vi lidt tid sammen.
Fortalte han om mig? Eller om Hippolyte?
Nej.
-Hvor gammel er du? -Jeg blev 23 år for en uge siden.
Hvorfor?
Pak din taske og skrid!
Vent, Catherine.
Kan vi tale sammen, før du smider ting i hovedet på mig?
Jeg var gravid med Hippolyte!
-Gå din vej! -Vent.
-Skrid! -Catherine, vent!
-Gå så din vej! -Vent!
Dumme idiot!
Er du fuld?
Det skal du ikke blande dig i.
Det var ikke det, jeg ville sige.
Jeg er bekymret for din mor.
-Hvor er hun? -Deroppe.
Men jeg foretrækker, du sover i lejligheden.
Det ville jeg føle mig mere tryg ved.
Er det mig, der skal ordne dit rod?
Ring til mig, okay?
Jeg kan forhandle en krokodille i stedet for en and.
Jeg kan gå til StarMédia i stedet for ASK.
Undskyld, men det er svært at forstå.
Hvad generer dig sådan i den scene?
Du behøver ikke forstå problemet.
-Det skal bare løses. -Men hvordan?
Det ved jeg ikke rigtigt.
Sig, jeg vil spille med i hans forestilling,
men uden pool.
Uden pool?
Men scenografien er bygget op omkring en pool.
Så må han ændre sin scenografi. Jeg har ikke travlt.
Det giver ikke mening! En uge før premieren?
Hvad er pointen i at arbejde med Christophe Bel,
hvis du forhindrer ham i at være Christophe Bel?
Han er så dygtig!
Helt bestemt.
To duller med store bryster,
et kæmpe andeformet sexlegetøj og 80'er-musik.
Vi får tudet ørerne fulde.
Badebukser med "synlig bule". Det er skam avanceret.
Jeg synes, du er urimelig
og rigtigt heldig.
Sexet atmosfære, piña colada,
to lækre kvinder i badedragt?
Mathurine er i øvrigt god.
Har hun en agent?
Lad os droppe det.
Men François dog!
Hjælp mig med at forstå det!
I ti år har jeg aldrig set dig sådan.
Hvad er der galt?
Er du deprimeret?
Nej. Det er ikke det.
Hvad er det så?
Jeg kan ikke svømme.
Jamen...
Du må ikke sige det til ham.
Sig, hvad du vil, men ikke det.
Nej, nej. Bare rolig!
Danser du?
Hvorfor? Vil du invitere mig et sted hen?
Nej, det er meget bedre.
-En casting til en film. -Hvilken film?
Jeg siger Luc. Jeg siger Besson. Jeg siger Luc Besson.
Jeg tænkte på dig med det samme.
-Alvorligt ment? -Ja.
Det er en kvindelig birolle, genialt for din karriere.
En vildt lækker kvinde
halvt Yamakasi, halvt escort, vovet og sexet,
som danser hiphop.
Som danser hiphop?
Ja! Det er lige dig, ikke?
Jo, jo! Det er helt sikkert mig!
Gå ind til Hervé.
Så giver han dig sangteksten og den fede musik!
Og frem for alt: ti stille. Det er top secret.
Se der! Den står der stadig?
-Ja. -Hvad tror du, det er?
En Lanvin… eller en Hermès.
Nej, hvad er der i?
-Goddag! -Hej Nathalie!
Jeg ved ikke, hvad det er. Men du ved det åbenbart!
Jeg tror, det er penge!
Svigerfars penge! Så Mathias kan købe bureauet.
Han køber da ikke kontant!
Jo! Svigerfaren har ejendomme i Paris.
Folk fra Rusland og Quatar
køber kontant. Det ved alle.
Det er altså penge!
Mathias bliver vores chef.
Jeg bliver hans højre hånd.
Og så frier han til dig.
Tror du det?
Nej da!
Jeg vil se, hvad der er i!
Du roder ikke i tasken! Du er skør.
Shhhhhh!
Mathias ved, alt, hvad jeg gør, er for hans skyld.
Når han bliver chef for ASK,
vil han belønne mig for min troskab og diskretion.
Se, om der er nogen, der kan se mig.
-Men... -Ti stille!
Pas på.
Åh nej! Shit! Jean Gabin!
Hvad sker der?
Jean Gabin vil pisse på Quartars penge.
Jean Gabin ! Åh nej! Stop! Giv mig den!
Åh nej. Det kan ikke være rigtigt!
Noémie, gå ud derfra!
Du bekræfter reglen.
Hvilken regel?
Er skuespilleren besværlig, er agenten charmerende.
-Det er reglen! -Er det rigtigt?
Hvad laver jeg her, Andréa?
Jeg ville tale med dig om anden.
Jeg har talt med François. Der er ikke noget problem. Behold den.
Tak!
Han har et eneste krav. Han vil ikke i vandet.
Hvad mener du?
Hvorfor vil han ikke i vandet?
Det er latterligt!
Du ville have Berléand, og du fik ham.
Da jeg var syv år,
forlod min far min mor.
Jeg havde ingen anelse om det.
Jeg sad i poolen
og legede med min oppustelige and.
Forstår du, hvorfor Don Juan skal i vandet på min and?
Ja… men Don Juan kommer ikke i vandet.
Hvad hvis jeg fyrer ham?
En uge før premieren?
Jeg er ligeglad!
Jeg kender teksten. Jeg kan selv spille rollen.
Jeg står gerne frem.
Det tvivler jeg ikke på.
Men du vil stå i hangaren uden for Paris,
hvor du spillede dine forestillinger før.
Truer du mig?
Slet ikke.
Men du bør undgå at sætte direktøren
i en valgsituation mellem dig og Berléand.
Hvor kommer de fra?
Jean Gabin har lagt den under Arlette.
Tak.
Hvad er der?
Ingenting. Går det?
Hvad tror du?
-Men hvad med bureauet? -Hvad mener du?
Opkøbet.
Det, der er sket med din kone,
vil det ændre noget?
Camille, jeg... okay?
Okay.
Hvor længe vil du stå der uden at røre dig?
Det ved jeg ikke.
Hvis jeg ikke var kommet til Paris…
Hvis jeg ikke var kommet for at se dig,
havde du købt bureauet. Din familie ville være glad.
Og jeg ville stadig have solgt trusser i Mandelieu...
Hvad skal jeg sige...?
Sådan er det.
Hvad hed den producent, der ledte efter en assistent?
Dominique Besnehard?
Jeg vil ringe til ham. Måske leder han stadig.
I dag skal vi lære en ny figur: "Kuplen".
Først lægger jeg mig på gulvet.
Så lægger jeg min arm på maven
og ruller frem.
Jeg sænker hovedet, løfter benene,
strækker benene ud.
Flot. Interessant!
Er det smølfedans?
Forstår I ikke, hvad der er galt,
uden at jeg forklarer det?
Hvorfor tvinge mig til det? Den kvinde, jeg har lovet…
Nej, det går ikke. Prøv igen.
Hvorfor skal jeg gentage det?
-Hende, jeg... -Nej...
Start forfra.
Og stil dig tættere ved vandet.
Tættere?
Jeg kan ikke komme tættere på!
Mine storetæer er våde.
Find selv ud af det. Du er skuespiller, ikke?
Kom med et forslag. Gør noget.
Hvad skal jeg sige?
I påstår begge to,
jeg har lovet at gifte mig med jer.
Har I ikke forstået situationen?
Behøver jeg virkelig forklare den?
Hvorfor skal jeg gentage mig selv? Hende, jeg har lovet...
Nej, det går ikke.
Det fungerer ikke.
Hvis du ikke er i poolen,
har det ingen interesse. Du står der...
Sådan her...
Du er stiv og konservativ.
Du ligner Alain Delon.
Hvis jeg ville have Alain Delon, havde jeg taget ham!
Hvis du ville have Laure Manaudou, skulle du have taget hende.
Vi er i teatret.
Det er ikke De Olympiske Lege! For fanden da!
Hvad siger du?
Jeg forstår ikke, hvad du mener.
Forklar mig, hvad teater er?
Jeg lytter.
Christophe?
Må vi gå op af vandet? Vi fryser.
"Vi fryser." I går mig på nerverne!
Man kan ikke arbejde her!
Sig det bare! Sig, du ikke har lyst til at arbejde.
Jeg har båret projektet i månedsvis!
Der er ingen, der involverer sig.
Shit!
Sikke noget lort!
Hjælp!
François.
François...
François. François.
François. Undskyld!
Jeg gjorde det ikke med vilje.
-Undskylder du? -Ja.
Det er fuldstændigt uacceptabelt!
Forestillingen går i vasken!
Markedsføringen af sæsonen var baseret på ham!
Et øjeblik. Sig mig lige...
Hvem gik? Helt konkret?
Berléand!
Okay. Og hvem slog først?
Berléand!
Gør noget. Lige meget hvad.
Ellers sagsøger jeg jer. Jeg har intet valg!
Naturligvis.
Du kan regne med mig?
Shit!
Er det så alvorligt? Det er jo bare teater.
Ved du, hvad det koster at aflyse en forestilling?
Det annonceres overalt i pressen. Og det er ikke det værste!
Hvis historien lækker, får vi et stort problem.
Christophe Bel er fra den nye generation i fransk film.
Hvis han siger, Berléand er uberegnelig,
og at han har slået ham, vil det hænge på os i årevis!
Vi må ordne det straks.
Hvis en kunde laver skandale i salonen, giver min mor
rabat til alle sine veninder.
Så undgår hun at miste sine kunder.
Hvad foreslår du?
Skal vi tage mindre for alle bureauets skuespillere?
Du bør selv ringe til dem.
HIPPOLYTES KONTRAKT
Hej.
Hej Hippolyte. Det er Camille fra ASK.
Andréa har bedt mig ringe angående
din kontrakt og betaling for serien.
Ja.
Kan du komme forbi og bekræfte,
du kan acceptere og underskrive?
Er min far der?
-Ja. -Så kommer jeg ikke.
Jeg vil ikke se ham.
Okay. Super! Det er ikke noget problem.
Kan vi mødes et andet sted?
-Hej! -Hej!
-Må jeg få en kop kaffe. -Okay.
Det er frygteligt koldt.
På scooter om morgenen. Det er et helvede.
Også for mig.
-Jeg fryser på min cykel. -Ja.
Jeg cykler løs, men det er stadig koldt!
Men det er da varmt sydpå, ikke?
Jeg har ikke været der, siden jeg kom hertil.
Okay.
Det er dine kontrakter.
Jeg tog min kuglepen med.
Den virker selvfølgelig ikke.
Det er jeg ked af.
Det er jo min. Du skal ikke undskylde.
For alt det, der sker.
Du skal ikke undskylde. Det skal min far.
Altså... "Vores" far.
Det føles mærkeligt at sige det.
Det ved jeg godt.
Hvordan... Tak.
Hvordan opfører man sig i den situation?
Hvilken situation?
Når man har scoret sin søster,
men ikke vidste det.
Nej.
Det ved jeg ikke. Skal vi glemme det?
-Ja! -Og blive venner.
En mellemting mellem bror og ven?
Brorven?
Ja, du er min brorven.
Og jeg er din søsterven.
Det kan jeg godt lide.
Skål, brorven.
Skål, søsterven.
François, det er mig. Jeg er her som aftalt.
Lågen er lukket, men jeg ved, du er der.
Hvad gør jeg? Skal jeg leje
en bulldozer og smadre det hele?
Satans også.
François!
Så er det nok! Ti stille, Fox!
Jeg vil bygge en pool.
Mener du det?
Jeg skammer mig over ikke at kunne svømme.
Jeg har afvist mange film af den grund!
Hvilke film? Titanic? Den Lille Havfrue?
Det er super. Jeg er stolt af dig.
Shit.
Jeg er virkelig ked af det, Don Juan går i vasken.
Jeg ved godt, fjolset Bel har
både vision og ideer.
Ikke som de kedelige stykker, man ser overalt.
Kommer du så og spiller stykket?
Nej, det er for sent.
Nej, jeg vil ikke ringe til ham.
Nu må du holde op!
Alle har glemt det, der skete!
Især Christophe! Han fortryder det også.
Han beundrer dig meget!
Han har ringet 20 gange til mig!
Så bed ham ringe til mig!
Okay.
Må jeg vaske hænderne?
Ja, Christophe? Det er Andréa Martel.
Jeg håber, du kan komme i aften, for jeg inviterer på middag.
Du må ikke sige nej. Det er forbudt.
Ifølge min stoltheds regler.
Ja, jeg har meget at sige til dig.
Vi ses i aften!
Det er bedst, jeg tager hjem.
Jeg skal alligevel skrive min rapport.
Nej, vil du ikke nok blive?
Du kan eliminere bureauet senere!
I aften skal du tage dig af mig.
Når jeg kommer hjem, skal du ligge varm og tændt i sengen.
Sig ikke nej. Det vil du fortryde.
Klæder du dig sådan til arbejdsmiddage?
I aften klæder jeg mig stilrent, klassisk og sexet.
Hvordan plejer du da at klæde dig? Pornolækkert?
Værsgo!
-Er det til mig? -Ja.
Så behøver du ikke tage din med mere.
Er tigeren ved at blive til en huskat?
Jeg vil bare sikre mig, du børster dine tænder ordentligt.
Tak.
Jeg fejrer min fødselsdag i morgen i teatret.
Mine venner og truppen kommer.
Vil du komme?... Det ville jeg blive glad for.
Er det rigtigt?
Ja. Selvfølgelig.
Kan du, eller kan du ikke?
Som instruktør er du vel god til
at få folk til at gøre, hvad du vil, ikke?
Jo, det går udmærket
Hvad med dig?
Jeg klarer mig vist godt.
Ja.
Måske bedre end godt.
Vis mig, hvordan du gør det?
Det er ikke særligt sofistikeret.
Hvad vil jeg lige nu?
Det ved jeg ikke.
Du skal ringe til François!
Hvordan gør jeg?
Jeg læner mig elegant hen mod dig,
sensuel og velduftende.
Jeg glider min lille hånd ind og tager fat i den.
Jeg tænder den.
Lader mine små kønne fingre glide hen over skærmen.
Når jeg har sendt beskeden, trykker jeg på knappen.
Hvad har du gjort?
Jeg vil gerne tale med dig. Kom til min fødselsdag i morgen. Christophe
Har du sendt en besked!
Til Berléand.
Det er løgn.
Jeg kunne ikke forudse... Det må du undskylde.
Du bad mig vente i sengen og kom ikke hjem. Hvorfor?
Det er sadistisk og perverst!
Colette, jeg kom hjem.
Klokken tre! Og du forstår ikke, jeg tog afsted?
Det var arbejde. Det ved du godt.
Ikke mere om det.
Okay. Fint.
I aften bliver vi så længe, jeg vil.
I aften?
Du skal møde mine veninder. Husker du?
Nej! Jo! Veninderne!
-Jo, Cécile, Juliette og... -Jennifer.
Jennifer! Selvfølgelig.
Er det i aften?
Lige præcis i aften?
-Du havde glemt det. -Nej.
-En anden aftale. -Slet ikke.
Jeg skal nok være der.
-Fint. -Okay. Fint.
Colettes problem er, hun er jaloux af natur.
Passivt jaloux.
Passiv-besiddende-aggressiv?
Jeg ved, hvad du mener.
Vent et par dage med at forlade hende.
Til hun er færdig med skattekontrollen.
Jeg vil ikke forlade hende!
Det er problemet med singler.
I vil have alle andre til at være som jer.
-Sofia? -Ja?
Skal vi gå?
Undskyld. Ja.
Jeg hedder Sofia Leprince. Jeg er 25 år.
Min agent er Gabriel Sarda hos ASK.
Super! Lad os komme i gang. Vi er lidt sent på den.
-Jeg er forsinket. -Okay.
Lad os starte med koreografien. Så kan du spille din scene bagefter.
Okay.
Bare gå i gang.
Vi er lidt sent på den.
Vi er sent på den. Vil du gå i gang?
Leder de efter mig?
Jeg løber hurtigere end dem.
Jeg bliver aldrig på samme sted.
Jeg er der. Så er jeg der ikke mere.
En som mig springer 3 etager ned,
og dukker op i minishorts à la Lara Croft.
Det er en drøm, der bliver til virkelighed.
Det var slet ikke det, jeg bad om.
-Scenen bagefter. -Ja, ja.
Jeg tænkte, vi måske kunne…
Nej, skat. Jeg bad dig ikke tænke.
-Forstået. -Okay?
Så dans for os.
-Okay? -Ja.
Lad os starte forfra. Vi optager igen. Er du klar?
Kan du høre det? Politiet.
Vi må ud herfra!
Jeg vil ikke dø her! Shit! Tag pengene!
Men hvad har du gjort?
Jeg fik en besked fra Constance.
Hun spurgte, hvad det var for en skør kugle, jeg sendte.
En skør kugle!
Jeg kan lide dig, Sofia.
Men det er ikke godt nok.
Enten forklarer du mig, hvad der skete, eller...
-Det er den hiphop. -Hvad mener du?
Jeg kan ikke danse hiphop.
Hvorfor sagde du det ikke bare?
Jeg udtrykte det da klart:
Hiphop er en betingelse for at være med i filmen.
Ja, Gabriel!
Men du kommer og siger:
"Hiphop-rolle til dig".
Fordi jeg er sort,
danser hiphop? Det var sådan, ikke?
Hvad siger du?
Det har intet med det at gøre!
Hvordan kunne du finde på at slå hendes assistent?
Der er visse regler i branchen!
Bureauet har et ry! Jeg har et ry!
Man opfører sig ikke som en vild!
-Som en "vild"? -Ja!
Som en vild?
Det er meget enkelt for dig:
Slave, hiphop-danser eller "vild kvinde"?
Er det min næste rolle? En reklame for kakaopulver?
Du er fuld af klichéer,
mere tarvelig end dem, der vil gøre sig fri af dem.
Ved du hvad? Du kan tage mig af din talentliste!
Jeg vil ikke ødelægge dit ry. Farvel!
Hvad laver du der?
Jeg ville tale med dig. Sige undskyld.
Du kan sige undskyld, men jeg tilgiver dig aldrig. Sandra?
-Ja? -Kan vi tale sammen?
Hvorfor har du pludselig så travlt?
Jeg har ikke travlt.
Jeg har det dårligt med situationen.
Jeg er bekymret for dig.
Er det på grund af dit bureau? Er du bange?
Prøver du at gøre alt godt igen, før vi underskriver onsdag?
Slet ikke. Elskede...
Der er ingen "min elskede" længere!
Hold nu op.
-Sandra! -Ja.
Skal vi mødes til festen? Hvornår tager du derhen?
Jeg ved det ikke. Jeg har ikke lyst. Man skal klæde sig ud...
Vent, François, han har inviteret dig personligt.
Han vil gerne se dig, og du tøver?
Var det ikke det, du ville?
Jeg ville foretrække en frokost.
hvor vi kan tale sammen mere privat.
Hvad er mere privat end en fødselsdag?
Vi skal fejre den dag, han kom nøgen ud af sin mors mave.
Hvor hans far klippede navlestrengen.
Jeg kan ikke følge dig, François.
Okay. Jeg kommer kl. 20.30. Vi mødes foran.
Okay. Vi ses.
Colette. Det er mig. Går det godt?
Ja.
Jeg bliver forsinket i aften. Det er arbejdsrelateret.
Jeg kommer og spiser med dine veninder!
Jeg bliver nødt til at tage Berléand med til Christophe Bels fødselsdag.
Det er min sidste chance for at redde forestillingen.
Jeg kommer til desserten.
Vi skal have en drink i øvelokalet.
Nej, jeg tager ikke min sorte sexede kjole på.
Nej, jeg har valgt noget mere enkelt.
Afslappet.
Ja. Okay. Vi ses om lidt.
Har du tænkt på en gave?
Nej.
François, François!
Meget morsomt.
Rigtigt sjovt.
Det er godt, du er glad for den.
Jeg må tage mig af musikken.
-Nyd stemningen. -Ja.
Han taler ikke til mig!
Han inviterer mig og ignorerer mig.
Han kommer tilbage.
Det er hans fødselsdag.
Han er lidt stresset. Giv ham lidt tid.
Nej, jeg er træt af det.
-Hvad siger du? -Jeg går.
Lad nu være! Bliv lidt, François!
-François! -Åh, François!
-Går det godt? -Godt, du kom!
Du ved lige så godt som jeg, I er som skabt til at samarbejde!
Hvorfor skulle jeg tage ham tilbage!
Han er genial.
Men han respekterer intet!
Jeg er ligeglad,
hvis han ikke vil spille i mit stykke!
Det er ikke, fordi han ikke vil.
Hvad er det så? Jeg forstår det ikke! Kan han ikke?
Du må ikke sige det til nogen.
Han kan ikke svømme.
-Hvad? -Han kan ikke svømme!
François... vent.
François! François!
Jeg har prøvet alt.
Jeg er i gang med at ødelægge det hele.
Jeg mister nok forældrerettigheden.
Jeg vil hjem.
Hallo?
-Godaften, det er receptionen. -Godaften.
-Nogen vil tale med dig. -Er det rigtigt?
Camille Valentini. Vil du tale med hende?
Ja tak.
Far?
-Har du slukket for din mobil? -Ja.
Hvad sker der?
Ingenting. Jeg kom bare forbi og ville se, hvordan det gik.
Det går fint. Du skal ikke være bekymret.
Skal vi gå ud at spise?
Nu?
Ja. Har du spist?
Nej, nej.
Så åbnede Philippe... Ved du, hvem det er?
Mors bror?
Ja. Han åbnede en videoklub.
Jeg var 13-14 år, så jeg tog derhen hele tiden.
Der opdagede jeg filmverdenen.
Jeg så rigtigt mange film.
Der er filmmarathoner i weekenden. Jeg så fire eller fem efter hinanden.
Spiser du ikke noget?
Jeg er ikke særligt sulten.
Har du luft i maven?
Du burde drikke en urtete
mod stress i maven.
En dejlig te med stjerneanis, der lugter godt.
På hotellet kan du selvfølgelig ikke.
Måske har de den urtete her. Her er så fornemt.
De har sikkert alt, hvad du beder om? Ellers laver du skandale!
-Undskyld! -Ja?
-Dessertkortet? -Ja.
-Tak! -Selv tak.
Nej tak.
-Hvad? -Ingenting.
Har du ringet til Dominique Besnehard?
Nej, ikke endnu. Hvorfor?
Jeg tror, Andrea vil have, du bliver.
Tror du?
-Godnat. -Godnat.
Camille...
Jeg var på ferie med mine forældre i Spanien.
Der var en pool på hotellet.
Jeg badede med min bror.
Jeg satte mig ned på bunden af poolen.
Man skulle blive så længe som muligt.
På den tingest, der suger?
Da jeg var lille, sad jeg der,
fordi det kildede lidt.
Nej, det var ikke derfor.
Det var om at holde længst muligt.
En dag sugede pumpen min badebukser op.
Jeg kunne ikke få dem ud.
Jeg gik i panik.
Jeg troede, jeg skulle dø. Min bror reddede mig.
Siden er det aldrig
lykkedes mig at bade igen.
Er det rigtigt?
Det skal nok gå over. Det er lang tid siden.
Nej. Jeg mener, historien er smuk.
Don Juan, manden i hele sin kompleksitet.
Det er hans tvivl, angst for døden, begæret, nydelsen.
Det var en børneleg, der gik galt.
Nej! Det er meget mere!
Det er utroligt. Det er netop Don Juan!
Han kan ikke svømme. Det siger Pjerrot i 2. akt!
Der kan du bare se.
Så du kan da ikke bare smide Don Juan i vandet!
Derfor har jeg min and!
Stop nu med den and.
-François! -Nej.
Er der noget galt?
Nej!
Når man har minishorts på uden at gå i vandet,
er det en forbrydelse mod kvindeligheden.
Hvad hedder du?
-Skål!
-De tre brødre. -De tre brødre. Ja?
Jeg har en forfatter, som...
Ikke filmen, ikke filmen!
-Af Tjekhov? -Nej.
Colette, vent. Det var arbejde!
Colette, undskyld. Jeg er ked af det.
Du har ret til at være vred. Det, jeg har gjort, er tarveligt.
Jeg så Bel og Berléand blive venner igen. Det gjorde mig...
Jeg prøver ikke at benægte noget.
Jeg så dig give hende et tungekys.
Det er rigtigt!
Men så heftigt var det heller ikke.
Jeg kunne jo bare benægte det!
Jeg kunne lade som om, det ikke var mig.
Det gør jeg ikke. Jeg er ærlig.
Bliver det sådan hver gang?
Gør det, Andréa Martel?
Det gælder ikke!
Det er lige meget. Det tungekys betød ikke noget.
Det er os, der betyder noget!
Jeg vidste det.
Hvad?
At du var sådan. At det ville ende sådan.
Vent.
Vi slår da ikke op på grund af det?
Vi slår da ikke op på grund af det.
Du er en forførerske uden hjerte.
-Du giver kun din røv. -Hvad?
Gå hjem.
Hold nu op! Colette!
Colette! Gå ind i taxaen! Colette! Gå ind! Colette!
Ja?
Sofia?
Undskyld. Det er sent. Forstyrrer jeg?
Nej.
Jeg måtte se dig.
Jeg har det dårligt med det, der skete.
Det er mig. Jeg var lidt for...
Det, jeg sagde, var frygteligt.
Nej, jeg var frygtelig.
Det mener jeg. Jeg gik for langt.
Du havde ret. Jeg burde have sagt det.
Nej, det er dig.
Jeg var nødt til at sige det.
Undskyld forstyrrelsen.
Du forstyrrer ikke.
Det var godt, du kom.
Vil du have noget at drikke?
Ja tak.
Jeg har portvin. Den er ikke dårlig.
Jeg elsker portvin.
-Åh Gabriel. -Andréa!
Hvad er der sket? Er du såret?
Hvad?
Jeg havde et problem med en pool.
En pool?
Ja! Åh Gabriel! Gift dig med mig.
Beskyt mig. Red mig.
Hjælp mig, Gabriel.
Bel og Molière udtrykker sig så dialektisk.
Når man nægter at svømme, afviser man det normale!
Det hele er der. Don Juans vrede over at eksistere.
Han er ligeglad, om hun er lille, tyk eller vulgær!
Alt andet end det normale monogami!
Han er så bange for den norm.
Han kaster sig over ethvert kvindfolk!
Jeg er fristet til at sige,
det ikke er begæret, der afholder Don Juan fra at være tro,
men hans ubevidste angst.
Undskyld. Vil du gentage, hvad du sagde?
Om angsten for normen?
Jeg giver dig min bog.
Så vil du forstå det.
Et signeret eksemplar.
DONJUANISMEN ELLER ANGSTEN FOR NÆRHED
Vil du have mit telefonnummer.
Nej, et signeret eksemplar er fint.
Kun bogen?
Bravo!
-Bravo... Er det instruktøren? -Ja.
Bravo!
VIL DU I SENG MED MIG I AFTEN?
For helvede da også.
HASTER
Man skulle tro, det var et komplot.
Har du det godt?
Det går fint!
Er der nogen, der har hørt fra Brancillon?
Nej, hun har ikke været her i 3 dage. Det er mærkeligt.
Hun manglede nogle dokumenter. Har hun ikke ringet efter dem?
Nej.
Jeg går nu.
-Goddag. -Goddag.
Goddag Hélène.
Fru Brancillon. Må jeg tale med Dem?
Goddag allesammen.
Goddag!
Da jeg kom for nogle uger siden,
havde I lige mistet jeres chef. Det gør mig ondt.
Men loven tager ikke højde for sorg.
En virksomhed er ikke som en familie, hvor man kan opfinde sine egne regler.
Der er love.
Her får man indtryk af, samfundets penge er jeres.
Der er ingen grænse mellem jeres arbejdsliv og privatliv.
Det er godt at holde af sit arbejde, men det retfærdiggør ikke misbrug.
I vil snart få konklusionen fra skatteadministrationen,
som vil angive det beløb, I skal betale tilbage.
I vil også blive indkaldt af voldgiftsretten.
Jeg råder jer til at bruge denne svære periode til at forbedre jeres praksis
og rette op på ledelsen af jeres bureau.
Held og lykke.
Hvorfor skal vi i retten?
Fordi et hotelværelse til privat brug i 10 år blev lejet af virksomheden.
Fordi rengøringsdamerne og ferierne
blev betalt af bureauet.
Fordi jeres liv kan defineres som en lang liste udgifter.
Jeg har aldrig set noget lignende.
Endda ansatte, der køber strømper på virksomhedens regning.
Undskyld, men det var fordi,
vi var til festival i Alpes d’Huez,
og jeg frøs om fødderne.
Jeg kunne ikke huske koden til mit Visakort.
Hr. Barneville, det kaldes mandatsvig.
Det er en forbrydelse. Jeg er ked af det.
Farvel.
Mathias, kendte din kone og svigerfar til skattekontrollen?
Ja.
Vil det påvirke deres deltagelse i opkøbet af bureauet?
Det ved jeg ikke.
Hvordan skal jeg få solgt bureauet?
Vi ved det allesammen: Uden et nyt økonomisk indskud
overlever ASK ikke skattekontrollen.
Ved vi allesammen det?
Går vi ellers fallit?
Godt spørgsmål!
Ved du det ikke?
Lader du os i stikken nu?
Jeg ved det ikke, Gabriel!
Hvad mener du? Du ved altid alting!
Ring til din kone med det samme!
Det nytter ikke noget! Hun vil ikke tale med mig mere!
Vi skal måske skilles!
Hvad vil hun gøre?
Hun tæver Brancillon!
Hold da kæft!
Hold da helt op!
Det er ikke rigtigt.
Jeg giver ikke kun min røv! Jeg har også et hjerte.
Når jeg er mere generøs med røven end hjertet,
er det, fordi jeg er bange.
Men jeg sværger, jeg vil lære det.
Find en anden lærer, Andréa. Jeg er ikke stærk nok.
Nej, jeg vil lære det med dig. Kun med dig.
Åh Gud!
De kommer sammen!
Jeg vidste det!
Gabriel, vidste du det?
Nej.
Pas på dig selv, Andréa.
Hvorfor siger du det?
Kysser du mig for at forlade mig?
Skal du ikke ned og trøste hende?
Nej, det gør Jean-Pierre så udmærket.
Vil du heller ikke giftes med hende?
Nej. Det må Jean-Pierre gøre.
Jeg vil ikke gifte mig med hende.
For hun er til kvinder.
Det er min kollega
og min veninde.
Det er problematisk
at blande arbejde og følelser.
Det bliver noget rod bagefter.
Med klienterne er det endnu værre!
Og sikke nogle klienter...
-Der er ingen? -Er det rigtigt?
Jeg sværger!
Er firmaet allerede gået fallit?
Er I der?
Hvad laver I?
Vi ville organisere et kollektivt selvmord.
Især mig. Et kollektivt selvmord på mig selv.
Jeg vil da gerne deltage
-i et kollektivt selvmord på dig selv. -Utroligt.
For en gangs skyld er vi enige om noget.
Men i sidste ende
fandt vi Samuels dyre cognacmærker, så vi droppede det.
For øjeblikket.
Før vi begår selvmord,
vil jeg gerne have nummeret på din klient, Vanessa Paradis.
Det er ikke noget problem.
-Mathias. -Hvor er du ulækker!
Mathias, Mathias, Mathias! Du er beruset!
-I er ulækre! -Nej.
Jo, du er fuld, Mathias!
Det er første gang, jeg ser dig fuld!
Jeg er overhovedet ikke fuld!
Som ved din første Cannes-festival?
Kan du huske det?
Du havde drukket så meget, du forsvandt i tre dage!
Det er lang tid siden.
Du var vel 26-27 år gammel?
Han holdt sig på måtten. Gik aldrig over grænsen. Meget professionel.
-Vi holdt en fantastisk fest. -Ren luksus!
I en villa. Vi endte alle i poolen.
Åh nej, jeg vil ikke høre om en pool.
Dagen efter var han væk.
Vi tog tilbage til Paris uden ham!
-Det er løgn! -Vi var dybt bekymrede!
Hvad lavede du i de tre dage?
Der må have været en kvinde inde i billedet!
Jeg kan ikke huske det.
Vi vil vide det.
Vi vil vide, hvad du lavede i de tre dage.
Jeg ved det ikke, Gabriel.
-Vi vil vide det. -Jeg ved det ikke.
Det er nu rigtigt.
Vi har aldrig set dig sådan.
-Cigaretten! -Nej, det er ikke sjovt.
Smøgen!
Vi skal nok klare os. Det har vi altid gjort.
Kom!
Farvel!
-Ja. Farvel! -Hej, hej!
Jeg tager en taxa.
-Er der nogen, der vil med? -Ja, mig!
-Nej tak. -Ellers tak.
Nej tak!
-Farvel Camille! -Farvel!
Hvad gør du nu? Tager du hjem?
Det gør jeg vel. Jeg ved ikke rigtigt.
Skal vi gå i biografen?
Hvorfor ikke?
Jeg giver den unge fyr i billetlugen lidt penge.
Jeg får lov at gå ind med Jean Gabin. Han kender os.
Virkelig?
Det er 100 år siden,
jeg har været i biografen uden for arbejdet.
Bare for fornøjelsens skyld.
Når man ikke er på toppen,
kan man altid se en film.
Danske tekster: Mia Sorgenfrei