Copyright (C) NRK
Hydrapolyppen, heter den. Den er mindre enn en centimeter stor.
Som en ørliten glassmanet, på en måte.
Den lever i ferskvann og er ganske vanlig.
Det er én ting som gjør den unik. Den har ingen aldringsprosess.
Den dør rett og slett ikke. Den gjenskaper seg selv.
Hvis du deler den opp, kan hver enkelt del vokse til et selvstendig individ.
Den danner knopper og regenererer seg selv og har på mange måter ... evig liv.
Og hemmeligheten ligger i et gen: FoxO-genet.
Det sørger for en jevnt høy produksjon av stamceller.
Vi mennesker har det samme genet, men hos oss er det ikke like aktivt.
Så hva tror du?
Er jeg inne på noe?
Én ting er midd. Det er greit nok, men de tar ofte med seg virus.
Og virus i kuben, det har du ikke lyst på.
Deformerte vinger, de blir ødelagt mentalt, blir forstyrra i retningssansen.
Du kan risikere at plutselig er alle borte. Har ikke funnet veien hjem igjen.
Følger du med? Mange forskere mener at hvis biene forsvinner, -
- har vi fire år igjen å leve. En tredjedel av maten forsvinner. Tenk deg det!
Frukt, blomster, grønnsaker, mat til mennesker, -
- mat til dyr, næring til jorda ...
-Shit. -Pollinering. Viktigste jobben som fins.
Gap opp. Si a.
-Er det alvorlig? -Ikke i det hele tatt.
Du har fått en influensa, tenker jeg. Må bare gå over av seg selv.
Fins det ingenting som hjelper? Antibiotika?
-Du har et virus. Antibiotika hjelper ikke. -Du må nok ta dette som en mann.
Alle får influensa. Mitt beste råd er å holde sengen og drikke mye vann.
-Er det 40 000 som vanlig? -Du kan ta det med Leif.
Legg det på disken, du. Er det paracet? Får paracet. Kjempebra.
-Nå er jeg klar med kuren til Vilma. -Allerede?
-Ja, jeg har stor tro på det. -Hvor sikker er du?
Jeg har isolert stamceller fra Vilma.
De har reagert positivt på polyppens egenskaper.
Hvis veksthormonene jeg prøvde på Lasse, klarer å mobilisere stamcellene ...
Da er det lov å håpe på en ny, vedvarende cellefornyelse i nervebanen.
-Høres ut som oppskriften på evig liv. -Har du ikke troa?
Jeg har tro på Vilma. Evig liv er det ikke så mange som fortjener.
Sånn. Da er det bare å vente.
Hei. Der står du.
Takk for sist.
Ja. Var det noe ... Var det noe spesielt, eller?
Jeg veit at du skjuler Teodor Naustvik.
Jeg veit det.
Vi kan finne ut av dette sammen. Som venner. Jeg kan holde deg utenfor.
Men da er du nødt til å gi meg Naustvik. Det er den eneste muligheten du har.
Alternativet er at vi endevender hver kvadratmeter du disponerer.
Og det tror jeg ikke du vil.
Opp gjennom åra har jeg sagt ting til deg jeg ikke burde sagt.
Alle skjønner at det må ha vært en lekkasje ...
Fy faen.
Jeg måtte ha noe.
Du skjønner det? Jeg har ikke spilt det for noen andre.
Det blir mellom oss. La oss finne ut av det, som venner.
Hva er det som foregår oppi huet på deg nå?!
-Nå har du driti deg så jævlig ut! -Ikke hvis vi finner ut av det.
Denne situasjonen har du feilvurdert noe så jævlig!
Vær så snill, da. Vi snakker om det. Kom igjen, da.
Kamerater leter etter mening. Sminker seg før byen, er på crossfit-treninger.
Prøver å finne ut hva som blir bra, ja, hvordan blir det best.
Hva skjer når alt har gått skeis? Gir du enebolig nr. 3 et femte strøk med beis ...
Å, shit!
Du står der aleine ... Familien på fire, golden retriever i bånd.
Teo?
Teo!
-Halla! Jeg så deg ikke. -Hei. Gidder du å gi meg de tingene?
Ja.
-Her. -Takk.
Bra moves.
Det er faktisk det.
Når Stortinget blir lite ...
Hei. Har det skjedd noe, eller?
Nei, ikke ennå.
-Når er det det skal skje? -Jeg vet ærlig talt ikke, jeg.
Hva er det som skal skje, egentlig?
Jeg vet ikke.
Ses etterpå.
-Hei. -Hei.
Kom.
Røyker du?
Av og til.
-Lukter det røyk av meg? -Litt.
Jeg bryr meg ikke, jeg ble bare så overraska.
Tar en sånn, jeg.
Så du bryr deg ikke om jeg røyker eller ikke?
Nei.
-Var det feil? -Nei, bare ...
Vil helst at dama mi skal bry seg om hva slags vaner og uvaner jeg har ...
Prøve en gang til?
-God morgen. -Jøss, er du så tidlig oppe?
Jeg var innom sykehuset.
-Leopold var ikke der. Du sa han var der. -Ja.
Jeg snakket med Grethe. Hun spurte om jeg kunne kjenne sorgen og gi slipp.
Her, og her!
-Ravn! -Unnskyld, Siv. Jeg bare ...
Jeg ville gjerne hjelpe deg. Med å komme videre.
-Du bare kopierte alt Grethe sa? -Nei. Det var det du trengte.
Vet du hva jeg trenger? Jeg trenger å få vite sannheten.
Jeg trenger å få vite hva som skjer.
Det er ikke noe som skjer.
-Hvordan føler du deg? -Jeg har vondt i magen.
Har du vært kald, trent hardt, vært sliten?
-Har du vært ute og reist i det siste? -Det blir vrient hvis du ikke stoler på oss.
-Kan jeg ikke bare få noe mot smertene? -Skal bare kjenne litt på magen din.
Hjelp meg med å få ham på magen her.
Hvis du har så vondt som du sier ...
-Fy faen ...! -Herregud! Hva er det han ...
Carl? Carl?
-Hva er det som skjer?! Hører du meg? -Hva kan jeg gi ham?
-Jeg vet ikke hva som feiler ham! -Vi må ...
-Han er død. -Død? Kan ikke bare dø.
-Unn, føler du deg frisk? -Ja ...
-Leif? -Frisk og frisk ... Definer frisk ...
-Tok du på ham da du hentet ham? -Jeg tar ikke på sjuke folk.
Han har vært sjuk i flere dager. Vi aner ikke hvem han har vært i kontakt med.
-Gå og hent Teo. Nå med en gang! -Ja ...
Nei ... Nei, Vilma ...
Nei!
-Blødende feber? -Et eller annet veldig hissig virus.
-Hva slags symptomer har hun? -Utslett, feber.
Hvis viruset kan ta knekken på en mann ...
-Har kona di fått det? Hallo?! -Skjønner ikke åssen hun kan ha fått det.
-Da er det overalt, da? -Hun må ha fått det fra en av oss.
Vi vasker hendene på vei inn og ut, og hos henne.
Vi trenger smittevernutstyr. Hvis smitten er luftbåren, er vi ute å kjøre.
Sannsynligvis er det dråpesmitte. Da kommer vi langt med riktig utstyr. Leif?
Du har klart deg gjennom ganske sjuke ting. Du skal ikke gi deg pga. et virus?
-Ravn? -Hm?
-Kan jeg hjelpe deg? -Vi lar ham ligge her til vi vet hva det er.
Få på deg en sånn drakt hvis du skal være her nede. Ligger der inne.
Føkk, skitten side. Jeg må bare vaske henda. Sånn at jeg ...
Sånn at jeg ikke er smittebærer.
Sånn som du fortalte. Den gangen da jeg skulle hjelpe Vilma første gangen.
Være grundig og vaske lenge. Og av.
-Og tørke. -Teo?
Da han var her i går, ryddet du i klinikken etterpå, ikke sant?
-Så kom du bort med næring til Vilma. -Ja ...
Vasket ikke du hendene dine da?
-Unnskyld ... -For faen!
Skjønner du hva du har gjort?! Kom deg ut!
La meg slippe å se deg her akkurat nå! Kom deg ut!
Hei!
-Jeg tror du veit hvor han er, Marit. -Jeg gjør ikke det, og det har jeg sagt.
Oi. "Du er nydelig. Savner den deilige kroppen din."
"Send et bilde uten BH også."
-Å, fy faen. -Oi, se der, ja.
Det der er ikke lov, det er trakassering.
Jeg vil snakke med noen andre. Jeg skal snakke med sjefen din!
Bare vent, bare vent her.
Faen ...
Å nei!
-Annekset på hytta er fylt opp med ved. -Bensin til aggregatet kjøper du på veien.
-Tørrvarer for 2-3 md. burde være nok. -Vi har ikke så mye på hytta.
-Da rasjonerer dere. -Si at du tuller.
Jeg tuller ikke. Det gamle jaktgeværet til pappa ligger der oppe?
Det tar du fram. Kommer til å treffe på folk som ikke har vært like smarte.
-Folk på flukt fra pandemien i byen? -Det er der vi er.
Vet du hva jeg ble redd for? Det kan ha spredd seg til barnehagen.
Det var en som var hjemme med sjukdom ...
Det er liten sjanse for at hun har fått det. Nå har vi fullt fokus på smittevern.
Antibac, har du det? Pakk det nå. Kjør på.
Ida, vent! Kan vi bare vente litt med den pakkinga nå?
Hvorfor er du den eneste som veit om dette?
-Jeg har vært på feil sted til feil tid. -Det står ingenting om dette noe sted.
Jeg tilbyr et forsprang. Det er derfor jeg er her nå.
Leif, nå syns jeg du skal gå.
Du har mista grepet, Leif! Det har rabla for deg!
Det er for så vidt din egen sak, men ikke når du skremmer familien min.
-Jeg skremmer jo ikke ... -Jo, du gjør det.
Du er broren min.
-Skal jeg la være å si noe? -Ja. Og nå går du.
-Er du helt sikker på det? -Ja. Jeg er sikker. Leif, kan du gå?
Vær så snill! Jeg orker ikke mer! Jeg klarer ikke mer!
Det er bare viktig å ... Ja, jeg veit det, jeg veit det.
Dere fikser det.
Se på dette. Carls immunforsvar bare ga opp i møte med viruset.
Vilmas blodprøver ser helt annerledes ut.
Vilma slåss imot. Produserer noe voldsomt med antistoffer.
Kan det være at preparatet hun fikk, hjelper immunforsvaret?
Kanskje. Jeg har aldri sett noe lignende. Det er veldig potent.
-Hei, det er Unn? -Unn Vikebø?
Jeg ringer fra infeksjonsmedisinsk avd. på Ullevål. Vi har en pasient ...
-Tyfon? -Ja.
-Du, da? -Kastriot.
Løkkagutt, syv-åttiseks.
-Halla. -Heimdal? Det er greit, det er ham.
Jeg er glad for at dere er her. Må vel få lov til å ønske velkommen.
-Hva er situasjonen? -Det er pandemi.
-Hva er pandemi? -En veldig alvorlig sykdom.
-Hva slags pandemi? -Jeg skal forklare alt jeg veit.
Slår dette til, står vi overfor verste mannefall i Norge siden svartedauden.
Alvorlige greier.
-Hva feiler det ham? -Et virus vi ikke har håndtert før.
En form for blødende feber.
Vi blir nødt til å isolere deg også, ta noen blodprøver.
-Send den rundt. -Hvor lenge er det rolig der nede?
-Regner med å høre sirener. -Flyalarm, kanskje?
Håper det er flere som har med våpen. Det vil komme skokker med folk.
-Jeg er mest bekymra for kulda. -Det er ikke ideelt, dette her.
-Hva tenker du på? -Jeg har jobba med et ... hei ... prosjekt.
Hvis det ikke går helt til helvete der nede, fortsetter jeg med det.
Jeg har ikke delt det på forumet ennå. Permanent innendørsløsning.
Shelter-prosjekt. Har tilgang på en del bygningsmasse, -
- som tåler det meste av vær og vind.
Hvis det er interesse for det, kan jeg skreddersy ... kall det boenheter, -
- som tar høyde for alle trusler vi ser for oss.
-Dritfett, da. -Takk skal du ha.
Mamma? Den nøtteposen som ble sendt rundt, har ikke kommet hit.
-Hvor ble det av posen? -Nøtteposen skulle gå runden, den.
-Da er det noen som ikke har fått. -Den gikk den veien.
Hvis man sender fra seg nøtter, må man regne med at noen griper sjansen.
-Sjansen til hva? -Til å skaffe seg mat.
Det er forståelig at man benytter sjansen.
Kan ikke du bare sende den videre?
-Nå antar vi at jeg har nøtteposen? -Bare send fra deg nøtteposen.
Handler ikke dette om å overleve? Er det ikke det vi prøver å få til?
Vi tar en samtale på det. Alle er her for å klare seg.
Det er derfor vi er her. Vi har samla oss.
Vi veit av erfaring, og forskning viser, at det er lettere å overleve på den måten.
Kanskje vi kan se på hverandre som lemmer på samme kropp.
-Med ulike oppgaver, men samme blod. -Å, kumbaya ...
Klarer du å bygge, reparere, kamuflere, -
- sanke ved, lage mat og holde vakt helt aleine?
-Hvis jeg må det, så. -Da er det masse ledig skau her.
-Jævla egoist. -Det var du som hadde den.
Kjempefint, dette gikk bra. Det gikk bra.
Nå fant vi ut av den situasjonen. Første utfordringa. Og den løste vi.
Da har vi fått svar på blodprøvene dine. De viser at du er helt frisk.
Du har vært veldig heldig.
Takk.
Jeg har et viktig spørsmål. Vet du hvordan han kan ha blitt smitta?
-Nei. -Skriv ned absolutt alt du veit -
- om hvor han har vært, og hvem han har vært i lag med siste døgn.
Vi er nødt til å finne ut hvor smitten kommer fra.
Hei, du har kommet til Ravn Eikanger. Jeg kan ikke ta ...
Ravn?
Hold hodet kaldt. Jeg skal holde meg inne i drakta, men jeg må kunne jobbe.
Vi må bruke tida godt. Vi blir nødt til å flytte Vilma inn hit.
Til klinikken. Du klarer ikke å behandle begge to hvis vi ikke er på samme sted.
Jeg vet ikke hvor lenge jeg klarer å hjelpe til.
Ok, Vilma, full kontroll ... full kontroll.
Pus?
Satan! Helvete! Fitte!
-Jeg trenger en av rottene. -Hva skal du med den?
Jeg vil bruke milten til å isolere Vilmas antistoffer.
Kan jeg klone dem, kan jeg få lagd et serum mot viruset. Det kan hjelpe deg.
-Du får ikke prioritere meg over henne. -Ikke si hvordan jeg skal prioritere!
Hvis du blir borte, hvem skal redde Vilma da? Har du tenkt på det?
-Absolutt ingenting. -Er det noe på Twitter?
-Niks. -Sjekk Reddit.
-Absolutt ingenting. -Det skal vi bare være glad for.
Når dette utvikler seg videre, blir det masseflukt opp fra byen.
Det er en enorm fordel for oss at vi er en dag eller to i forkant av det.
-Det burde jo ha sprukket nå. -Hvis det er noen ting, da.
Jeg veit hva jeg så, og det har jeg formidla ganske tydelig.
Det er ikke noen tvil om det.
-Klassisk ulv, ulv. -Hva sa du?
Jeg har sagt det én gang! Det er helt reelt. Jeg har sett ulven.
Da hadde det stått om det på nettet nå.
-Ikke alt som kommer på Facebook. -Jo, alt kommer på Facebook.
Skjermavhengighet går på bekostning av gruppedynamikk og fokus nå.
Det er jeg som er den beste kilden til informasjon her og nå.
Vi prøver bare å følge med her.
Det blir ikke sant før noen har twitra om det, liksom?
-Du? Tyfon, er du ikke helt i form? -Hm?
-Du hostet nettopp. -Jeg rensa halsen.
Nei, det var et host.
Sa ikke du at dette begynner med helt vanlige influensasymptomer?
Jo ...
Jeg er ikke sjuk, hadde aldri gjort dette da!
Jeg syns du skal pakke sammen teltet ditt og flytte litt lenger unna oss.
-Det dummeste jeg har hørt. -Dette tar vi en gruppeavgjørelse på.
De som er for at du flytter lenger ned i skogen, kan rekke opp en hånd.
Ok, Vilma, nå må du hjelpe mannen din litt.
Ok, here we go ...
Testing er oppskrytt. Er du ikke enig?
Vilma ...
Vilma?
Nei!
Vilma?
Kom igjen, Vilma! Vilma!
-Vilma, kom igjen! -Vilma.
Vilma!
... og Elisabeth er her, og William er her.
Og takk og lov for at Ørjan er her.
Og vår lille, lille gjeng er tilbake her igjen ...
-Hva heter du? -Leif.
Kom.
Og Leif, han er her, og Leif han er her. Takk og lov for at Leif, han er her ...
Ja ... Vi ses.
Ulv, ulv.
-Ravn? Er det deg? -Ja, det er meg. Jeg er bedre.
-Hvor er du? -På sykehuset.
Vilma er stabil så lenge hun er kobla til respiratoren. Det betyr at det virker.
Jeg må gå.
Du får fem minutter. To ting. Du må ikke ta på ham.
Og ikke nevn dette for noen. Kom igjen, da. Før vaktskiftet.
Knut?
Hei.
Der er du.
Vi må ikke kaste bort tida.
-Hva tenker du på, da? -Jeg vil ha deg.
Vi skal leve sammen.
Forpliktelser og hverdag ...
Hele pakka.
Du har fått sterke medisiner. Ikke si ting du ikke mener.
Jeg vet veldig godt hva jeg mener. Vil du det?
Ja.
Ravn?
Leif?
Ok ...
Går det bra med deg, eller?
Jeg sendte ham hjem. Ta to paracet, legg deg under dyna. God bedring.
Kan ikke være første gang du mister en pasient.
Nei, men det er første gang jeg brenner ham etterpå.
Hadde jo dødd på sykehuset òg.
Det er ikke det samme. Vi har null kontroll på det vi holder på med.
Jeg leker doktor, later som jeg er forsker. Jeg smittet meg selv, Leif.
Men du overlevde.
Og du blei ikke redd.
Jeg blei redd.
Nå skjer det, tenkte jeg. Det føles godt.
Nå skal vi stå sammen.
Nå kommer alle til å våkne.
Men de gjør ikke det.
Jeg har flyktet helt siden jeg kom ned i kjelleren til deg.
Jeg bare fornekter sannheten, løper rett fram imot noe som aldri vil skje.
Kona di lever, på grunn av deg.
-Bare på grunn av deg. -Egentlig ikke.
Det eneste som gir henne puls nå, det er en maskin.
Det var akkurat det hun ikke ville.
Da er det kanskje på tide, da, Ravn?
Kjære Ravn. Hvis du leser dette, betyr det at det ikke gikk slik vi hadde håpet.
Og jeg kan ikke klare meg selv lenger.
Husk at dette har vært mitt eget valg.
Men ikke vær redd.
En dag vil vi møtes igjen.
Jeg elsker deg.
Nå vet du hva du må gjøre.