Det är en hydrapolyp, som är kortare än en centimeter.
Som en pytteliten manet.
Den lever i sötvatten och är ganska vanlig.
Men en sak gör den unik. Den saknar åldrandeprocess.
Den dör inte. Den återskapar sig själv.
Om man delar den så kan varje del växa ut till en självständig individ.
Den bildar knoppar, återskapar sig själv-
-och har på många sätt evigt liv.
Hemligheten finns i en gen. FoxO-genen.
Den ger en jämn och hög produktion av stamceller.
Vi människor har samma gen, men hos oss är den inte lika aktiv.
Vad tror du?
Är jag nåt på spåren?
De får med sig kvalster som bär på virus.
Och virus i bikupan vill man inte ha.
De får deformerade vingar och förstörs mentalt.
Riktningssinnet störs, så plötsligt kan alla försvinna-
-och de hittar inte hem igen.
-Lyssnar du? -Ja.
Många forskare anser att om bina försvinner-
-så har vi fyra år kvar att leva. En tredjedel av maten försvinner.
All frukt, alla blommor och en massa grönsaker.
Mat till människor och djur. Näringsämnen.
-Shit. -Pollinering.
Det viktigaste jobbet som finns.
Gapa. Säg "a".
-Är det allvarligt? -Nej, det är nog influensa.
-Influensa? -Det går över av sig självt.
Finns det inget som hjälper? Antibiotika, eller?
-Antibiotika funkar inte på virus. -Ta det som en man, Carl.
Bästa rådet är sängläge och mycket vätska.
-Blir det 40 000 som vanligt? -Ta det med Leif.
Ja, gör det.
Lägg pengarna där. - Du får paracetamol. Jättebra.
-Jag är klar med Vilmas kur. -Redan?
-Jag har stor tro på den. -Hur säker är du?
Jag har isolerat stamceller från Vilma.
Och de har reagerat positivt på polypens egenskaper.
Och om tillväxthormonet kan mobilisera stamcellerna...
-Så blir det en kedjereaktion. -Precis.
Vi hoppas på en stabil cellförnyelse i nervbanorna också.
Det låter som receptet till evigt liv.
-Har du inte tron? -Jag tror på Vilma.
Evigt liv är det inte så många som förtjänar.
Så. Nu är det bara att vänta.
Hej. Här står du.
Tack för senast.
Var det nåt särskilt?
Jag vet att du gömmer Teodor Naustvik.
Jag vet det.
Vi kan lösa det här tillsammans.
Som vänner. Jag kan hålla dig utanför det här.
Men du måste du hjälpa mig och ge mig Naustvik.
Annars vänder vi upp och ner på alla kvadratmeter du disponerar.
Det tror jag inte du vill.
Genom åren har jag sagt en del till dig som jag inte borde.
Nu letar alla efter läckan om bemanningen den kvällen.
Jag var tvungen. Jag förstod det.
-Har du...? -Ingen annan har hört det.
Det stannar mellan oss. Jag vill att vi löser det här som vänner.
Hur fan tänker du nu, Leif?
-Nu har du gjort bort dig. -Inte om vi löser det här.
Du har missbedömt situationen så in i helvete.
Vi pratar om det. Kom igen.
Man springer runt och letar efter meningen med livet
Sminkar sig och tränar på gymmet
Lång utbildning är bäst då tjänar man mest
Men när allt går åt pipan och du bor ensam igen
Shit.
Teo?
Teo!
-Hallå. Jag såg dig inte. -Hej.
-Ger du mig handväskan? -Ja.
-Här. -Tack.
Bra moves.
Det är det faktiskt.
Hej. Har det hänt nåt?
Nej. Inte än.
-När är det dags? -Jag vet inte.
-Vad är det ni ska göra? -Jag vet inte.
Vi ses.
-Hej. -Hej. Kom in.
-Röker du? -Ibland.
-Luktar jag rök? -Lite.
Jag bryr mig inte, jag blev bara så förvånad.
Jag tar en sån här.
Så du bryr dig inte om att jag röker?
Nej. Var det fel?
Nej, jag vill bara att tjejen ska bry sig om mina vanor och ovanor.
-Okej. -Ett nytt försök?
-God morgon. -Oj! Är du uppe så tidigt?
Jag var nere på sjukhuset.
-Leopold var ju inte där. Du sa det. -Jag sa väl det.
Grethe frågade om jag kunde släppa sorgen här och här.
-Ravn! -Förlåt, Siv. Jag bara...
-Jag ville hjälpa dig. -Hjälpa mig?
-Med att gå vidare. -Så du härmade bara allt hon sa?
Nej. Det var vad du behövde höra.
Vet du vad jag behöver? Att få veta sanningen.
-Och vad som egentligen händer. -Det är inget som händer.
-Hur känns det, Carl? -Ont i magen.
Har du gjort nåt särskilt? Blivit kall eller tränat hårt?
Har du varit ute och rest?
Det blir svårt att hjälpa dig om du inte litar på oss.
Kan jag inte bara få nåt mot smärtan?
Jag ska bara känna lite på magen.
Carl, om du har så ont som du säger...
-Fy fan... -Herregud. Vad har han...?
Carl...
-Kan du höra mig? -Vad ska jag ge honom?
-Vi vet ju inte vad felet är. -Jag ordnar med dropp.
-Han är död. -Han kan inte bara dö.
-Unn, känner du dig frisk? - Leif? -Definiera frisk.
-Rörde du honom? -Jag rör inte vid sjuka.
Herregud. Och vi vet inte vilka han varit i kontakt med.
Leif, hämta Teo. På en gång!
Nej. Vilma?
Nej!
-Blödarfeber? -Det är ju ett hemskt virus.
-Vilka symptom har hon? -Utslag och hög feber.
Om viruset kan ta kål på en vuxen vältränad man...
-Har din fru fått i sig det här? -Ja, men jag fattar inte hur.
-Då finns det överallt. -Hon måste ha fått det av nån av oss.
Vi tvättar ju händerna på väg in och ut hos henne.
Vi behöver smittskyddsutrustning.
Om smittan är luftburen är vi illa ute.
Troligen är det droppsmitta. Då funkar hygien och bra utrustning.
Leif!
Du har ju klarat några ganska tuffa prövningar.
Du ger dig väl inte på grund av ett litet virus?
Ravn?
-Kan jag hjälpa dig med nåt? -Han får ligga här tills vi vet mer.
-Sätt på dig en dräkt du också. -Ja.
Fuck. Smittad sida.
Jag ska bara tvätta händerna.
Så att jag inte blir smittad. Du lärde mig om det-
-när jag hjälpte Vilma första gången.
Tvätta noggrant och länge.
-Och torka. -Teo?
Du städade väl här efter hans besök igår?
-Sen kom du med näring till Vilma. -Ja.
Tvättade du inte händerna då?
-Förlåt, Ravn. -För fan, Teo!
-Jag försökte... -Ut härifrån!
-Låt mig slippa se dig här nu! -Förlåt.
Ut härifrån!
Jag är världens största idiot.
Vad har hänt? Är du okej?
Jag är okej, så länge du är det.
Jag ska vänta på dig, även om du är en idiot.
Hej.
Okej.
Homestead.
Seriöst?
4 real?
-Detta är inte en övning. -Jag är redo.
-SHTF? -Det händer nu.
-Var och när? -Vi möts om 2 timmar.
-Jag tror du vet var han är, Marit. -Det gör jag inte.
Oj. "Du är underbar. Saknar din härliga kropp."
-"Skicka ett foto utan BH också." -Fy fan.
-Se där. -Det där är trakasserier.
Jag vill prata med nån annan eller med din chef.
"Saknar dig så in i helvete."
Vänta här.
Fy fan.
"Saknar dig också. Måste få träffa dig."
"Jag vet, men det är för farligt."
"Jag är rädd. Tror det är nåt fel på bebisen."
"Vad? Gå till doktorn då!"
"Nej, jag litar bara på dig. Det gör så ont, Teo!"
"Var inte rädd. Skickar dig tid och plats."
Yes!
Hela skjulet vid stugan är fyllt med ved.
Jättebra. Köp diesel till generatorerna innan det tar slut.
Torrvaror för 2-3 månader borde räcka.
Dela upp det i rationer. Jag kommer med mer.
-Driver du med oss, Leif? -Nej.
Jag tänkte på pappas gamla jaktgevär. Det ligger väl där?
Gör i ordning det. Ni kommer att träffa folk som inte varit så smarta.
Folk som är på flykt från pandemin i stan?
Så är det.
Vet du vad jag plötsligt blev rädd för?
Att det spridit sig till dagiset och Anna.
Det var en som var hemma och sjuk.
Risken är väldigt liten att hon redan fått det.
Nu fokuserar vi bara på smittskydd. Har du handsprit?
-Massor. -Packa ner det.
Kan vi inte vänta med att packa?
Varför är det bara du som vet om det här?
Jag har varit på fel plats vid fel tidpunkt.
-Det står inget någonstans. -Jag erbjuder er ett försprång.
-Ni har ingen aning om bakgrunden. -Jag tycker du ska gå.
Du har tappat greppet. Du är galen.
Kom inte här och skräm min familj.
-Jag skräms ju inte. -Jo, det gör du.
Hur ska jag göra då, brorsan? Ska jag inte säga nåt?
-Precis. Nu ska du gå. -Är du säker, Karsten?
Jag är säker. - Gå nu, Leif.
Jag orkar inte mer.
Det är viktigt att... Jag vet.
Ni fixar det.
Se på det här, Ravn.
Carls immunförsvar bara gav upp. Inget motstånd mot viruset.
Vilmas blodprov ser helt annorlunda ut.
Hon kämpar emot. Hon producerar enorma mängder antikroppar.
Kan det bero på kuren hon fick? Att den hjälper immunförsvaret.
Kanske. Jag har i alla fall aldrig sett nåt liknande.
-Unn. -Unn Vikebø?
Jag ringer från infektions- avdelningen på Ullevåls sjukhus.
Vi har en patient här...
-"Tyfon"? -Ja.
-Vem är du? -"Kastriot".
"Løkkagutt-786".
-Hallå. -"Heimdal"?
Det är lugnt. Det är han.
Jag är glad att ni är här. Jag önskar er välkomna.
-Vad är det som hänt? -Det är en pandemi.
-Mamma, vad är en pandemi? -En väldigt allvarlig sjukdom.
-Vilken sorts pandemi är det? -Jag ska berätta allt jag vet.
Det här kan bli det som värsta som drabbat Norge sen digerdöden.
Läget är allvarligt.
-Vad är felet? -Ett virus vi aldrig haft i Norge.
En sorts blödarfeber.
Vi måste isolera dig också och ta blodprover.
Skicka runt den här.
Hur länge håller det sig lugnt där nere?
-Snart hör vi sirener. -Och bränder.
-Kanske flyglarm? -Ja.
Jag hoppas fler har med vapen.
Det kommer massor av folk från stan.
Jag är mest orolig för kylan.
Ja, det här är inte idealiskt.
Vad tänker du på?
Jag har jobbat med ett projekt.
Så om det inte går helt åt helvete nu så fortsätter jag med det.
Jag har inte delat det på forumet än.
Det är en permanent inomhuslösning. Ett skyddsrumsprojekt.
Jag har tillgång till byggnader som tål det mesta.
Om det finns intresse, så kan jag skräddarsy bostäder.
Som klarar alla tänkbara hot.
-Skithäftigt. -Tack.
Mamma, nötpåsen som skickades runt har inte kommit hit.
Vart tog påsen vägen?
Den skulle skickas runt. Så skicka den vidare.
-Den gick den vägen. -Den kom aldrig hit.
Om man ger bort nötter så är det alltid nån som tar chansen.
-Chansen? -Att skaffa sig mat.
-Den skulle ju skickas runt. -Klart att nån tar chansen.
-Kan du inte bara skicka den vidare? -Ja, gör det.
-Så nu tror ni att jag har den? -Skicka den vidare nu.
Det här handlar väl om överlevnad?
Det här måste vi prata om. Alla är här för att klara sig.
Det är det vi fokuserar på. Vi har samlats i en grupp-
-för att vi vet att det är lättare att överleva då.
Vi kan se på varann som olika delar av en gemensam kropp.
Med olika uppgifter, men med samma blod.
Kumbaya...
Det är enkelt. Klarar du att bygga, reparera, kamouflera-
-hugga ved, laga mat och hålla vakt alldeles ensam?
Om jag måste.
Det finns massor av ledig skog. Varsågod.
-Jävla egoist. -Så det var du som hade den.
-När barnen är hungriga? -Det här gick ju bra.
Vi löste den första utmaningen genom att prata med varann.
Vi har fått svar på dina blodprov, och du är helt frisk.
Så du har haft en väldig tur.
-Tack. -Men jag har en viktig fråga.
Har du nån aning om hur han blev smittad?
Nej.
Skriv ner allt du vet om var han varit-
-och vem han träffat det senaste dygnet.
Vi måste ta reda på varifrån smittan kommer.
Hej, du har kommit till Ravn...
Ravn?
Jag måste hålla mig lugn.
Jag behåller dräkten på, men fortsätter jobba.
Vi måste använda tiden rätt. Vi måste flytta Vilma hit in.
Till kliniken. Du klarar inte att behandla oss båda annars.
Jag vet inte hur länge jag kan hjälpa till.
Okej, Vilma. Full kontroll.
Är snart där. Kommer du?
Är på väg. Låt ingen se dig.
Jag är här.
Väntar på dig, älskling.
Älskling?
Hej. Jag tycker vår dotter ska heta Agnes!
Agnes är fint! Kom ut så pratar vi om det.
Helvete!
-Jag behöver en av dina råttor. -Till vad?
Jag ska använda mjälten för att isolera Vilmas antikroppar.
Om jag kan klona dem så kan jag få fram ett serum mot viruset.
-Det hjälper ju inte henne. -Men kanske dig.
-Prioritera inte mig före henne. -Det bestämmer inte du!
Vem ska rädda Vilma om du är borta?
Har du tänkt på det?
-Absolut ingenting. -Finns det nåt på Twitter?
-Nix. -Kolla Reddit.
Det är absolut ingenting.
Det ska vi bara vara glada för.
När det utvecklas så blir det massflykt från stan.
Då är det en enorm fördel för oss att vi ligger några dar före.
-Det borde ha kommit ut nu. -Ja, om det verkligen är nåt.
Jag vet vad jag såg, och det har jag varit tydlig med.
Det är ingen tvekan.
-Den som ropar på vargen... -Vad sa du?
-Den som ropar på vargen... -Det här är inget falsklarm.
-Jag såg det. -Om det varit en pandemi...
...så hade det stått om den på nätet nu.
-Allt kommer inte på Facebook. -Jo.
Ja.
Skärmberoendet går ut över gruppdynamiken och fokuseringen.
Ursäkta, men jag är faktiskt den bästa informationskällan.
Vi försöker bara hålla oss uppdaterade.
Ja, det blir ju inte sant innan nån twittrat om det.
-Ärligt talat... -Är du inte i form, Tyfon?
Du hostade.
-Jag harklade mig. -Nej, du hostade.
Sa du inte att det började med vanliga influensasymptom?
Jo.
Jag är inte sjuk. Jag hade aldrig gjort det här då.
Jag tycker du ska packa ihop ditt tält och flytta härifrån.
-Det var det dummaste jag hört. -Det här är väldigt enkelt.
Vi tar ett gruppbeslut.
Den som vill att du flyttar räcker upp handen.
Vilma, nu får du hjälpa din man lite.
Nu kör vi.
Tester är överskattat. Håller du inte med?
Vilma...
Nej!
Vilma!
Kom igen, Vilma!
Vilma!
-Vad heter du? -Leif.
Kom nu.
Och Leif han är här, och Leif han är här
Tack och lov för att Leif han är här
Ja, vi ses.
Den som ropar på vargen.
-Ravn? Är det du? -Ja.
-Jag mår bättre. Men var är du? -På sjukhuset.
Vilmas tillstånd är stabilt när hon ligger i respiratorn.
Det betyder att det funkar, Ravn.
Jag måste gå.
-Du får fem minuter. -Tack.
Du får inte röra honom och inte berätta det här för nån.
Tusen tack.
Kom igen innan skiftbytet.
Knut?
-Hej. Det är ju du. -Ja.
-Vi får inte slösa bort nån tid. -Vad menar du?
Jag vill ha dig.
Vi ska leva tillsammans.
Plikter, vardag och hela köret.
Du har fått stark medicin. Säg inte sånt du inte menar.
Jag menar det jag säger.
-Vill du det? -Ja.
Ravn?
Leif?
Riskavfall
Okej.
-Är det bra med dig? -Jag skickade hem honom.
"Ta två paracetamol och vila. Krya på dig."
Det är väl inte första gången du förlorar en patient?
Nej, men första gången jag bränner nån.
-Han hade dött på sjukhuset också. -Det är inte samma sak.
Vi har ingen kontroll på det vi gör där nere.
Jag leker doktor och låtsas att jag är forskare.
-Du är ju det. -Jag smittade mig själv, Leif.
Men du överlevde. Och blev inte rädd.
Jag blev rädd.
Jag tänkte: "Nu händer det."
"Det kändes bra. Nu ska vi stå enade."
"Nu kommer alla att vakna."
Men det gör de inte.
Jag har varit på flykt hela tiden sen jag kom ner dit till dig.
Jag förnekar sanningen och jagar nåt som aldrig kommer att ske.
Tack vare dig så lever din fru.
-Bara tack vare dig. -Nej.
Det är en maskin som håller henne vid liv.
Det var precis det hon inte ville.
Då är det kanske dags, Ravn?
"Käre Ravn, om du läser det här så gick det inte som jag hoppades."
"Jag klarar inte mig själv längre."
"Kom ihåg att det var mitt eget val."
"Men var inte rädd. En dag ska vi mötas igen."
"Jag älskar dig."
"Nu vet du vad du måste göra."
Översättning: Henrik Hedström www.sdimedia.com