Copyright (C) NRK
Dette er Unn Vikebøs telefonsvarer. Du vet hva du gjør etter pipetonen!
Ravn her. Jeg er i klinikken. Jeg må snakke med deg. Har du flyttet Vilma?
-Ring meg tilbake nå! -Ravn? Kom og se på dette her!
Shit ... Se på det her.
Vilma ...
Hun beveger på seg.
-Det er helt sprøtt! -Det er ikke bra ...
Hvor forsvant hun nå? Spol fremover.
-Hvor gikk hun? -Der ...
-Hvor lenge er det siden? -Ca. en time.
En time?! Hvordan kunne dette skje? Hvorfor var ingen på vakt?
Dette var vi ikke forberedt på. Håper ingen har møtt henne.
-Kjempeflaks hvis hun har truffet noen! -Som tilkaller politiet?
-Hun tåler ingenting! -Der! Hun er her!
-Hvor er dette? -Det er ... Vent, da.
-Det er minusgrader ute. -Rolig. Så fokuserer vi.
-Hun kan få hjertestans, eller slag! -Ta det med ro.
... med avgang 10.43 står på plattform ...
-Hvor forsvant hun nå? -Jeg har et annet kamera. Skal vi se.
Er det hun der? Gå tilbake. Hvor er dette?
-Hun er på Oslo S. -Har hun gått helt dit?
Her er politiradio, samband kanal 3.
-Du følger med her, jeg løper. -Jeg blir med.
Sjekk alle kameraer innenfor 1 km. Det er mange, så jobb systematisk.
-Hva om jeg finner henne? -Da rapporterer du tilbake til meg.
Det er mottatt. Jeg er tango, du er lima.
Ikke sant? Hallo? Testing?
Teo, gå til fire.
-Teo svarer. -Sett noe mer?
Nei. 1 km er mye! Jeg har saumfart 200 m i radius.
Da avgrenser vi søket. Gå til en halv.
Hun er ikke rask, for å si det sånn. Hun kan ikke ha kommet langt.
Hvis hun ikke er død allerede.
Hun er ikke død.
Teo, se hva du finner ved krysset på Jernbanetorget, over.
-Ravn, Ravn ... -Har du sett henne?
Nei, beklager.
Jeg leter etter henne. Du har ikke sett henne?
Sikker på at du ikke har sett henne?
Hun har ikke det. Nå skal ikke vi tiltrekke oss mer oppmerksomhet enn vi må.
-Vi taper tid. Hun kan være død allerede. -Du er sjuk, du ser ikke ut.
Fortsetter du nå, kommer noen til å ringe politiet.
-Skjerp deg! -Hun kan jo være død!
Jeg vet det handler om kona di, men får du panikk, går det utover henne.
Jeg skal hjelpe deg, vi finner henne. Ikke noe politi.
Jeg lot deg sove. Så ut som du trengte det.
Det har vært en tøff natt.
-Jeg har gode nyheter til deg. -Har du?
Han er visst på bedringens vei.
-Er det sant? -Kommer til å overleve.
Å, herregud! Så fantastisk!
Ja, gratulerer, da.
Bra jobba.
Takk. De er veldig flinke, de som jobber her.
Ja. De ba meg komme for å se på blodverdiene hans.
Var jo veldig spesielle. Sensasjonelle, vil jeg nesten si.
Han har jo antistoffer som ingen på avdelingen kan forklare.
Hvis ikke du kan det, da?
-Nei. -Du fikk jo litt tid alene med ham.
Ja, men da virket han veldig svak.
-Kan jeg gå inn til ham? -Ikke ennå. Jeg kan ikke ta den sjansen.
Du får bare være glad for at det gikk bra denne gangen.
-Du, hei, har du sett henne? -Det der funker ikke.
Dette nytter ikke. Vi er nødt til å splitte oss. Vi må lete lenger bort.
Hvis hun veit hvem hun er, hvor drar hun da?
-Hjem, kanskje? -Hjem? Det er ikke umulig, det.
Men herregud, Siv ... Hvis Siv er hjemme og treffer henne før oss ...
Nå går du oppover og leiter. Jeg henter bilen og plukker deg opp.
Unnskyld, du må betale for den der. Det er 20 kr. Eller tre for 29.
Og så må du helst betale før du spiser. Hører du hva jeg sier?
Unnskyld? Hallo?
Du må gå ut. Jeg trenger litt hjelp her!
-0-1, dette er sierra 3-1, over. -0-1 svarer.
Sierra 3-1, vi har plukket opp en dame.
I 40-åra, kanskje 50. Lys, middels høy.
Vil ikke prate, sier ingenting. Over.
Det er mottatt.
Nei, nei, nei, nei! Leif, kom inn!
-Ja, hei. Hva er det? -Jeg vet hvor hun er!
Vekteren sa hun var full av merker oppover armene.
Hva heter du? Hei?
Har du et sted vi kan kjøre deg?
Hallo!
Virker rusa.
Sierra 3-1, vi tar henne med til sykehuset. Over.
-Leif, de kjører henne til sykehuset! -Helvete! Hvilket sykehus?
Finn ut hvilket sykehus de er på vei til. Følg med på bilen.
Hallo?
Er det noen her?
Siv?
Å hei ...
Er du alene?
-Hvor har du vært?! -Jeg har vært syk.
Jeg ser det. Hva er galt med deg?
Er ikke så farlig. Jeg er mye bedre nå.
Det brevet der er mitt. Siv.
-Du har lest det? -Du drepte henne! Du hjalp henne!
-Det er ikke sånn som du tror. -Skal du lyve deg ut av dette også?
Kunne du ikke fortalt meg det? Hæ?
Hvis mamma ville dø, kunne jeg kanskje forstått det! Men du bare fortsatte å lyve!
-Jeg kan forklare alt! -Som da du fortalte om sorg?!
Om tidevannet? Om hvordan hun gikk ut i båten?
-Du vet ingenting. -Nei, for du forteller meg ingenting!
-Forklar, da! Hva driver du med? -Er det sant? Hvor er du?
Hvor er det du skal nå? Du kan ikke gå, jeg snakker til deg!
-Hvor skal du?! -Nå slutter du, skjønner du det?!
Jeg må gå. Det hjelper ikke at du maser.
Du har gravd i ting du ikke forstår. Jeg kan aldri si til deg det du vil høre!
Jeg skulle ønske mamma aldri hadde truffet deg.
Da hadde hun kanskje vært i live nå.
Sikker på at det er henne? Hvor er hun? Kom igjen, kjør på.
-Hvor er hun?! -På sykehuset. På ditt sykehus.
-Masse folk som kan kjenne henne igjen! -Hvorfor tror du jeg kjører som jeg gjør?!
Se på meg.
Gjør det vondt?
Har du vært pasient her?
Jeg skal høre med en kollega. Jeg er straks tilbake, ok?
Hei. Hysj, du.
-Nå må du bare hvile deg. -Du må være her hos meg.
Det er klart jeg skal.
-Hvordan føler du deg? -Helt jævlig.
Hvordan ser jeg ut?
Helt jævlig.
Jeg er så lei meg for at du ble syk.
Det var ikke din feil.
Nå er det oss to, Unn.
Deg og meg.
Jeg elsker deg.
Det er fint.
Beklager, Knut.
Vilma?
Jeg har viktig informasjon om en person som er død.
-Navnet er? -Vilma Eikanger.
Jeg er datteren hennes.
Det står her at hun aldri ble funnet?
Det er fordi hun ble drept.
Trenger bare en liten prøve av deg, ok?
Hei, Ravn.
Å, hei.
-Hva gjør du her? -Jeg ser etter noen.
Jaha? Hvem da?
Du, Ravn, hva er det som skjer med deg? Du ser ikke frisk ut.
Jeg syns du skal dra hjem.
Ta vare på deg selv. Kan heller ringe deg senere, jeg.
-Hva? Hva skal du ringe meg for? -Hvis det er noe.
-Ja, er det noe, da? -Nei. Herregud, hva skulle det være?
Nei! Ravn, du har ikke adgang ...!
Vilma?
Kjenner du meg igjen?
-Ravn? -Ja.
Ja. Vilma.
Kom. Kom, kom.
Teo? Er du der, Teo?
Teo, kom inn?
-Teo, kom inn? -Det er Teo.
Vi er på vei med Vilma, så du må forberede en del ting.
Hun trenger saltvannsoppløsning, intravenøs næring ...
Ikke kom hit, det er noen her! Rød alarm, rød alarm!
Jeg gjentar. Ikke kom hit, rød alarm! Slutt.
Klinikken er ikke safe, finn et annet sted.
-Hei. -Hei.
-Hva gjør du her? -Det spør du meg om?
-Er du aleine her? -Ja.
-Ja? -Hvor er Marit?
-Marit? -Har hun det bra?
Ja, Marit har det fint. Jeg lover deg.
Og dattera di, Agnes.
Ikke langt unna, hun nå.
Det blir en gutt. Ikke en jente.
Har du lyst til å se ham noen gang?
Det er bare én måte det kan skje på.
Du skjønner det?
Det er riktig valgt, Teo. Kan jeg kalle deg det? Teo?
-Hva heter du? -Per heter jeg.
-Hva skjer med Leif nå? -Det er ikke Leif jeg er ute etter.
Hei.
Går det bra, eller?
Ja.
-Ok ... Hør ... -Det må bli sånn, Leif.
-Hæ? -Det må det.
-Det må ikke det. Ok, Per ... -Enten kan jeg ta med ham nå, -
- eller jeg kan få tjue mann fra Kripos hit og få sperra hele opplegget. Ditt valg.
Nå skal vi tre ta en prat om dette.
Vi har ingenting å snakke om. Kan ikke prate deg ut av dette.
Jeg veit at du går solo her nå. Det er ingen andre som veit at du er her.
Ingen andre som veit at han er her.
-Vi er der nå, ja? Skjønner. -Ja, det er her vi er nå.
Det er min skyld alt sammen, ok? Det er det.
Jeg klarer ikke å leve resten av livet her nede som en rotte.
Som ei rotte? Du vil jo ikke dette her.
-Jo, jeg vil det. -Ser du?
Jeg må vite at Marit og kidden er trygge. Han har lovt meg å hjelpe meg med det.
-Og du stoler på ham? -Han gjør det. Kom, så går vi.
-Teo ... -Hvor er det ... Hvordan?
Kommer jeg ut den veien der?
Unnskyld.
Nå er det vel en ting du glemmer?
62 millioner, sånn ser det ut.
Minus litt svinn, selvfølgelig.
Hvis du vil forsyne deg litt før du lar banken få det tilbake, er det greit.
Men da bare lar du Teo få være i fred, ikke sant?
Det er helt greit for meg, det, altså.
Pengene her er ikke verdt en dritt, og det veit du like godt som meg.
Vi tar det med oss.
Vi?
Jeg klarer ikke å bære alt dette aleine.
Jeg tar det, jeg.
Sånn, da tenker jeg at du klarer resten selv.
Da er trappa der og døra der.
-Du skal bli med, du òg. -Nei, det er meg du skal ha.
-Ikke Leif. Han har ikke gjort noe. -Skjønner du? Kan ikke stole på ham.
-Vi har en avtale, kom igjen. -Han går hvis han vil gå.
-Nå er det jeg som bestemmer her! -Er du sikker på det?
Tenk på Marit, da.
-Jeg blir her. -Nei!
-Jo, han blir her. -Han gjør ikke det. Kom igjen.
-Tror ikke du har lyst til å drepe noen. -Jeg har ikke lyst til det.
Jeg gjør det hvis jeg må.
-Leif. -Hvor lenge har jeg kjent deg?
Du er ikke noen tøffing.
Du er en luring, akkurat som meg.
Det er derfor vi er så bra lag, vet du.
Drit i det der, da.
Hvis jeg ryker, så ryker du.
Legg fra deg pistolen. Kommer aldri til å bruke den likevel.
Vær så snill ...
Ta på deg de her. Kom igjen.
-Trenger ikke. Nå ser du at han bløffer. -Hold kjeft.
Informasjonen jeg ga deg før ranet, kom fra ham.
Alt kan spores tilbake til ham. Nå skal han ofre deg for å redde seg selv.
Uten den pistolen er dette en liten mann som er jævlig svær i kjeften!
-Hei! -Leif!
Slapp av, da!
Faen!
Greit nok, nå er det uavgjort. Ikke slå!
-Da er vi ferdige. Begge vant. -Å nei.
Kom igjen. Leif!
-Hei! Nå er det nok! -Faen!
Kom deg unna! Stå der!
-Leif! Nå er du ferdig. -Nå bare gjør vi det.
-Per, kom igjen, da! -Nå er det nok! Ferdig!
-Kan ikke la ham slippe unna nå. -Stopp! Det er mitt problem!
-Han kommer aldri til å gi seg. -Leif!
Skal vi snakke om det nå, eller?!
-Per? -Hva faen er det du har gjort?!
Nå snakker vi om det. Helt stille og rolig.
Nei, nei, nei ...
Hallo? Per?
Leif, du må komme ned!
Ravn her. Jeg er i klinikken. Jeg må snakke med deg.
Har du flyttet Vilma? Ring meg tilbake nå!
Per? Per?
Per?
-Han er død. -Veit du ikke.
-Slipp meg! Per? Du? -Han er død, Leif!
Er ikke sikkert, det.
-Per? -Dette er min feil, ikke din.
Det var jeg som gjorde det! Per, hør på meg!
Hadde det ikke vært for meg, hadde ikke noe av dette skjedd.
Ring Ravn, så kan han ta en kikk på Per, så tar jeg en liten time-out.
-Jeg fikser det. Jeg tar en liten time-out. -Du kan ikke fikse dette!
Det går bra!
Det går bra ...
Tok det virkelig seks måneder for kuren min å virke?
Kuren din virket ikke.
-Men så fant jeg en annen kur til deg. -Du?
Det må du forklare.
Det skal jeg. Det som betyr noe, er at det virket. Du lever.
At vi to er sammen.
-Det fins en kur som virker? -På deg, i hvert fall.
Jeg må vite hva du gjorde. Jeg må vite alt.
Ja, ja, ja, Vilma. Du skal det.
Du?
Det går fint, det går fint.
Pust inn, pust inn, pust ut. Pust rolig.
Stemmen kommer tilbake. Alt kommer tilbake.
Vi må bare ta én ting av gangen. Jeg skal hente noe å drikke til deg.
Vil du at jeg skal være her hos deg?
Leif? Hva har skjedd med deg?
Jeg datt i trappa, så jeg fikk et ... Det er ikke noe problem.
-Hva er det som foregår her i dag? -Hva tenker du på?
-Ravn sa at Vilma var borte. -Hun har det bra, hun.
Er hun våken?
Vilma er våken, ja.
Det er helt sinnssykt!
-Hun er ikke der, hun er ikke der. -Ok. Hvor er hun?
-Du må ikke gå ned der. -Hvorfor det? Leif?
Nei, jeg holdt på med å fikse noe. Greit hvis det ikke er noen folk der.
-Jeg må gå ned. -Jeg mener det.
Unn! Vent, vær så snill!
Var hun alene da det skjedde? Var hun alene da hun våknet?
-Leif? -Hæ?
Var Ravn der, eller var du der?
-Nei, vi var ikke her, vi. -Har vi det på video?
Dere var ikke her, så hun var helt alene da hun våknet?
Hun kan jo ikke ha skjønt en dritt.
Vilma?
Siv?