Vilma?!
-Hva er det? -Du ser bare så redd ut.
-Jeg skvetter liksom. -Jeg vet ikke ... Kanskje ...
Skal jeg smile mer?
Ja, kanskje?
Vilma?
Hei ...
-Er det virkelig deg?! -Mm.
-Er det ok, eller? -Det er fint.
Kyss.
-Å! -Så deilig å se deg igjen.
Må jeg si det her?
Det er viktig at vi har én historie som alle kan.
68? 68?
Jeg er erklært død. Og det er jeg jo ikke.
Ja? Det er meg.
Vilma?!
Er det virkelig deg?!
-Ravn ... -Vilma!
-Ikke si noe. Bare klemmer.
Det er så deilig å se deg igjen!
Teodor Naustvik meldte seg selv for politiet etter å ha vært etterlyst -
- i forbindelse med det brutale ranet.
En politimann mistet livet. Naustvik har tatt på seg skylden for dette.
Politiet har siktet ham for grovt ran, drapsforsøk og drap.
Naustvik skal ha levert tilbake ransutbyttet på nærmere 62 mill. ...
-Halla! -Neimen ...
Hei. Takk for sist.
Gutta ... Jeg vet ikke hva som skjedde, altså.
Det var jo det at jeg plukka opp den siste bagen ...
Den som holdt døra ...
Jeg vet ikke om du husker det?
Uansett vil jeg bare si ...
Unnskyld, det var ikke meningen.
Ler du? Han er jo lei seg.
Du ser jo det? Sier unnskyld.
-Shit happens, ikke sant? -Jo.
Men det vet jo vi. Herregud. Så det skal du ikke tenke på noe mer.
Kjekt å se deg igjen.
-Kjekt å se deg igjen, sa jeg! -Ja. Kjekt å se dere igjen også.
-Nei, jeg går ikke ned der. -Det er mykt og fint. Som å gå i snø.
-Ja vel ... -Det er en eksotisk rute, -
- men det er en fordel. Det er greit?
Ja. Det er jo det.
-Hvor skal vi? -Det forklarer seg selv når vi er der.
-Ja ... -Bodde han her?
Han har bygd det til dere.
Jeg kan godt vise opplegget her. Det er mye forskjellig.
Trenger ikke å tenke på mat.
Her kan du koble deg rett på offentlig, eller du har egen tank.
Den funker. Alt blir resirkulert og kommer tilbake igjen. Rensa.
Strømmen er kobla rett på T-banenettet.
Der ser du det faktisk. Når T-banen bremser, bruker de bremsinga -
- til å lage strøm, som føres tilbake på nettet. Den strømmen er vi kobla på.
Her er det ikke strømregning.
Og så har du aggregat, selvfølgelig. Du har gjestesenga der, dusjen der.
Så veit jeg at dette med barnerom var viktig for dere.
Han har bygd barnerom. Opp stigen der. Det er blitt kjempefint.
Jeg forstår ikke ...
Han er verdens snilleste fyr og dreper en politimann! Det forstår jeg ikke!
Det er ikke alt som er til å forstå her i verden.
-Sønnen vår vokser opp uten far. -Jeg kan stille opp, jeg.
Og da mener jeg hva som helst. Ikke type foreldremøte, kanskje ...
Men hvis du trenger hjelp, eller hvis det er noe, så hjelper jeg deg. Ok?
Da har vi en avtale. Dette er ditt. Du kan komme og gå når du vil.
Hvordan hjelper det meg? Sitte her uten Teo?
Jeg veit ikke hva som hjelper!
-Jeg veit at Teo hadde ønska ... -Han er ikke død!
Drit i å snakke som at han var det! Vet du hva Teos største problem var?
Deg! Hvis han ikke hadde sett så opp til deg, hadde ikke dette skjedd!
Han ville imponere deg! Tror du ikke jeg veit at det var din info som gjorde -
- at han fikk bli med på det ranet?!
Vi hadde vært blakke, men det er vi uansett. Vi hadde iallfall vært sammen!
Jeg må ut av den grava her.
Men ...
Den beste forberedelsen er å gjøre seg helt selvstendig.
Ikke avhengig av noen. Bare ansvarlig for deg selv. Aleine.
Det er ikke sånn vi har bygd landet. Vi har satsa på allemannseie, -
- dugnadsånd, fellesskap og oljefond.
Hei. Det var lenge siden.
Derfor er det masse ting vi tar for gitt. Uten at vi veit hvordan det fungerer.
Når du skrur på bryteren, skal lyset komme på.
Når du vrir på krana, skal det komme reint vann.
Hvis ikke blir du sint, for det er ikke sånn det skal være.
Du blir sint på noen du ikke kjenner, men som må ha skylda.
De som får betalt for å tenke på alt du ikke vil tenke på, -
- men som velger å stikke huet i sanden og lar deg sove i fred.
En dag oppdager du at du har forsovet deg i ditt eget liv.
Du våkner i en verden du ikke kjenner igjen.
Vi har gjort oss avhengige av andre.
Det er det motsatte av frihet.
Den dagen du ringer et nødnummer, og ingen hjelper deg, hva gjør du da?
Sliten? Skal vi ta en pause?
Nei, jeg vil se alt.
Jøss! Sjelden mann å se!
-Leif! -Er det sånn du ser ut?
Jeg får vel bare ... gratulere med ny allmenntilstand.
-Kjempebra. -Jo takk, det gjorde seg, det.
-Det begynte å bli litt kjedelig på slutten. -Leif. Det er jeg som er sjefen her.
Ja, det skjønte jeg. At det er du som er Leif.
Bare ta en liten prat med deg. Bare ta det her inne.
-Ja? -Kjempebra at hun er oppe og går.
Jeg har lina opp pasienter for to uker, så jeg trenger å ...
Leif! Du kan ikke booke folk her nå!
Dette er folk som kanskje for første gang opplever å kunne få hjelp?
Du kan ikke si at legen ikke er her fordi han heller vil ha fri? Kan ikke det.
Det er en kjempesårbar fase nå. Du aner ikke hvor fort gjort det er -
- å tenke at dette var ikke til å stole på. -Jeg skjønner det, men ...
Hvor mye har ikke jeg bidratt med? Utstyr for mange millioner.
Jeg vet det, men ...
-Gi meg et par dager. Jeg trenger det. -Det er to dager, det.
Går det greit med deg sånn ellers?
Ja.
Hva er det for noe? Leif?
To dager.
-Det er Leopold. -Leopold?
-Hva døde han av? -En overdose veksthormon.
Vi skjønte at det var nervebanene i hjernestammen din som var skadet.
Det lot til at den kuren du laget, at makrofagene ikke bare spiste opp -
- bakterieinfeksjonen, men ødela visse nervefibre eller myelinet rundt.
CT og MR var jo ikke tilgjengelig her nede.
Det jeg gjorde, var å prøve å bygge opp nervebanene dine igjen.
-Med veksthormon? -Jeg prøvde det på Leopold først.
Jeg minsket dosen. Samtidig isolerte jeg FoxO-genet hos hydrapolyppen -
- og manipulerte stamcellene dine.
Så nå inneholder jeg litt gjærsopp, -
- litt ebola-aktig virus, -
- litt polypp, litt veksthormon og litt rotte.
Ja, det høres jo ikke akkurat ... Ja, faktisk.
-Og uten at du aner hva som virket? -Kanskje alt?
-Det er fullstendig galskap. -Jeg skjønner at det er mye å ta inn.
Det er ren eksperimentering! Kan ikke bruke dette til noen ting!
Hva da "bruke"?
Det viktigste er jo at du lever!
Du ...
Det er helt umulig for meg å skjønne hvorfor det måtte foregå slik?
Det måtte det, mamma. Dette har jo jeg forklart før.
Ingen kunne få vite noe.
Vi kunne jo ha vært der med deg.
Kunne støttet deg.
Nå var ikke dette et vanlig sykehus. Det var en privat klinikk, -
- som lot meg få gamble med mitt eget liv.
Det er ingen pårørende som tåler sånt.
Men dette skal vi tåle?
Hvordan skulle jeg gjort det annerledes?
Du kunne gitt oss beskjed om at du levde, før vi begravet deg.
-Hadde du foretrukket at jeg var død? -Hvordan kan du si noe slikt?
Slutt å få det til å høres ut som at jeg ødelegger for alle andre, da!
Jeg tenkte jeg skulle begynne å studere igjen.
-Så flott, da. Det er jo spennende. -Hva vil du studere, da?
-Psykologi, tenkte jeg. -Jaha ...
Ja, det er akkurat det denne familien trenger.
Om noen år kan alle komme til meg med all gørra.
-Vi får prøve å spare deg for det verste? -Løgnene, mener du?
Late som om ting er bedre enn de er?
-Hei, Ravn. Kan jeg komme inn? -Nei, helst ikke.
Veldig spent på hvordan det går. Har ikke sett Vilma siden sykehuset.
Det går bra med Vilma, absolutt.
Fint.
Ja.
-Jeg tok en blodprøve den dagen. -Du stjal en fra et forsvarsløst menneske.
-Vilma bør følges opp på et sykehus. -Tilbyr du oppfølging?
Ja. Jeg er jo selvfølgelig nysgjerrig òg. På hva du og Vilma har fått til.
Tusen takk for omtanken.
Hvordan skal du forklare hva som har foregått?
Hva da?
Journalister har ringt meg. Jeg har jo ikke sagt noe, selvfølgelig.
Jeg vil jo snakke med dere først. Det kan være lurt å ha sykehuset i ryggen.
Ikke vær så egoistisk. Hele verden trenger det dere har oppdaget. Ravn?
-Hva ville hun? -Spise deg til middag.
Vellykket? Har ikke jeg lært deg noen ting, Unn?
Du skapte et virus som dreper farlige bakterier.
Bakterier ingen antibiotikakur har klart å ta knekken på.
-Når bivirkningene er død eller koma ... -Du sitter jo her nå.
Det er måter jeg ikke fatter ... metoder jeg har vanskelig for å akseptere.
Ravn måtte gå videre på sin måte. Og han klarte det jo.
Jeg vet at jeg burde være takknemlig.
Grethe har tilbudt meg jobben på sykehuset tilbake.
-Har du takket ja? -Ikke ennå. Jeg vurderer det.
Hun spurte etter deg. Og sa hun ville hjelpe.
Stoler du på henne?
Gjør du?
Ravn? Ravn! Nå orker jeg ikke mer! Nå står de rett utenfor her.
Hva holder du på med?! Vi er ikke interessert i å høre på noe!
Nå lar dere oss være i fred! Dere har ingen rett til å være her! Kom dere ut!
Ellers ringer jeg politiet med en gang!
Jeg tror vi blir nødt til å si ja til noe av dette.
De har begynt å ringe Siv også. Ingen kommentar, sier hun.
De skriver uansett. Det er bedre om vi står fram ett sted eksklusivt.
-Så kanskje vi slipper alt dette maset? -Tror du de vil la oss være i fred da?
Hvis de tror på oss, så.
Vi skal få inn et ektepar med en historie verden knapt har hørt maken til.
For sju måneder siden begravet han sin kones kiste og forsøkte ...
Hei. Tenkte bare at du kanskje skulle se den greia ...
Ja. Takk.
Velkommen hit. Disse dagene dere har hatt sammen, hvordan har de vært?
-Ja, hva skal man si? -Veldig hyggelige.
Ja, hyggelige på en måte, men vi har vel trengt å kommunisere om en del ting.
-For du har jo vært sint? -Ja, altså ...
Man kjenner jo på noen følelser, den følelsen av å føle seg lurt.
Hvorfor kunne ikke jeg være en del av dette?
Hvorfor måtte det skje på den måten det gjorde?
Hvordan opplevde du det å skulle leve i denne løgnen -
- i forhold til din mann og datter, å vite hvordan de hadde det?
Det var jo ikke lett. Jeg tenkte på dem hele tiden.
-Hvorfor var ikke de en del av det? -Det inngikk i avtalen.
Men det kunne uansett ikke gå verre enn det de trodde ...
Da hadde de en begravelse å forholde seg til hvis jeg ikke overlevde.
Men det hadde de vel hatt i verste fall uansett ...
Men det å forsvinne i dag er jo ikke så lett.
Jeg vil tilbake til at han finner en tom båt og et brev fra deg.
Du er på vei nedover i Europa til denne klinikken.
Hva har du med deg? Hva slags bagasje?
-Hva tenker du på da ...? -Har du med deg en koffert? Telefon?
-Pass? -Jeg hadde en liten koffert med litt klær.
Men hvordan reiser du?
-Jeg blir hentet ... blir hentet med bil. -På hytta?
-Hvor dere var, på hytta? -Nei.
-Hvor blir du hentet? -Det er jo ikke riktig ...
Jeg syns vi får nøye oss med Vilmas forklaring. Akkurat den transporten ...
Er ikke dette blant de første spørsmålene som melder seg?
Vi er inne på noe som ikke har med ...
Jeg hadde ikke noe annet valg enn å skrive under på dette.
-Jeg hadde ikke noe valg! -Beklager om jeg har gått over en linje.
Men det er naturlig for meg å spørre om hva som har skjedd, -
- ettersom du ikke kan fortelle hvordan forskningen pågikk.
Du kan ikke engang si hvor denne klinikken du skal ha vært på, fins.
Det er ikke lett å vite hva du kan svare på.
Nei, akkurat nå er det ikke så mye.
Vi skal skifte tema her i studio, det skal handle om kjærlighet.
Vår reporter Niklas har mer.
Ja.
-Det der var jo bare vondt å se på. -Hun gjorde seg bedre i koma.
Det er ikke han som har funnet på at de skal stille opp på dette.
-Ikke hennes feil at hun må lyve. -Det må gå an å juge bedre enn det?!
Setter hele klinikken i fare! Folk lurer på om de har vært i utlandet i det hele tatt!
Vi burde kanskje pakke sammen der nede?
-Pakke sammen hva da? -Ikke la ting stå framme der - i tilfelle.
-Blir ikke noe videre drift der nede nå. -Klart det blir det.
Ravn kommer i morgen tidlig. Vi har masse pasienter lina opp.
Du kommer ikke, nei. Du har valgt side, du.
Du er ferdig, du. Det er greit, det. Helt greit, det.
Hvorfor kom du egentlig? Hit.
Til meg i kveld.
Jeg tenkte det var interessant å se intervjuet.
Med noen som kjente saken i detalj. Ja, derfor.
-Hvis det er noe problem, så er det ... -Kom igjen, det er ikke noe problem.
Hvordan går det, Leif?
Du kan snakke med meg.
Tror kanskje ikke at du kan identifisere deg helt med det jeg har gjort, så ...
-Jeg har gjort mye dumt. -Ja, du har det?
-Gjort noe du har angra på? -Ja.
Som du aldri kan gjøre godt igjen? Som gjør at du kanskje aldri -
- vil sove igjen fordi du tenker på det hele tida? Fordi det er så jævlig?
Nei, det har jeg kanskje ikke.
Jeg er en farlig person.
-Jeg er en farlig person! -En farlig person?
Jeg visste det ikke, men jeg tror jeg er en farlig person.
Det tror jeg ikke du er. Jeg tror du er en ganske fin fyr.
En fin fyr ...?
Leif?
Kjære mamma og Ravn. Lykke til videre med skuespillet.
Jeg vil ikke være med på dette lenger. Jeg har flyttet ut.
Ikke ring meg. Jeg tar kontakt om noen dager.
Håper vi en dag kan være en familie igjen. Vi tre.
-Det ringer. -Det er ikke min.
Nei ...
-Hei, du har kommet til Ravn Eikanger ... -Helvete, altså!
-Det er ikke du som er legen? -Jo, det er det.
Hva kan jeg hjelpe deg med?
-Jeg har fryktelig vondt. -Ja, hvor da?
Ja, det er helt normalt at den ene er større enn den andre.
Hva med den kulen som kjennes som den henger sammen med resten ...?
-Den? -Au!
Det skal være ømt, så det er helt normalt.
Ja, ja, ja, ja ...
Morn. Ravn Eikanger?
Hvor lang tid tar det før jeg får svaret?
Hiv-test tar vel ca. en uke, det. Tenker jeg.
Kommer litt an på hvor mange pasienter vi har.
Nettopp, ja. Det ...
Hva gjør vi hvis den er positiv?
Ja, hvis du har hiv, da blir det en ny time med en spesialist.
Da er det inkludert i prisen. Det er veldig gunstig.
Ja ... Da må jeg bare få be deg om å holde armen litt mer i ro.
-Hvis ikke ... -Var ikke så lett, dette ...
Ja, men det ...
Ja, se der, ja. Nettopp.
Kom det, ja ... Det gikk veldig bra.
Sånn ... Der kom det blod, ja. Da holder du der, så tar jeg ...
Bare ta på den. Sånn, ja.
Ja ... Det gikk jo veldig bra.
-Har dere noe metadon her? -Nei.
-Subutex? Suboxone? Sobril? -Nei.
Vi driver jo ikke med rusavvenning. Vi driver poliklinisk her.
Det er skader og utredning. Enkle operasjoner.
-Da har dere morfin, da? -Ja da, det har vi.
Altså, vi har det ...
-Hvem er det der? -Møte om en mulig finansieringsplan.
Jaha? Fra legemiddelindustrien?
Fins ikke sykehusbudsjetter som har råd til det jeg vil sette i gang.
Er ikke dette for tidlig? Du kan ikke selge noe som ikke er ditt?
Vil du kreve eierskap? Eller kanskje Ravn?
Til noe Vilma utviklet da hun var alvorlig syk? På et hemmelig sted i utlandet?
Ikke vær så naiv. Det der er nobelpris-materiale.
Det er nå vi har sjansen til å sikre oss det patentet.
-Det går Vilma aldri med på. -Det skal Vilma få lov til å avgjøre.
Jeg vil snakke med min kone.
Jeg så deg på TV i går.
-Hvordan gikk det, syns du? -Helt greit.
Det er hull i forklaringen. Hvor du har vært, f.eks.
-Forklaringene er ikke sammenfallende. -Hva er deres teori, da?
Vi tror at du behandlet kona di selv, og holdt henne skjult her i landet ulovlig.
Å bidra til å fingere sin egen død er straffbart. Både for deg og mannen din.
-Ravn visste ikke noe. -Det er jeg sikker på at han gjorde.
Har du noe bevis?
Jeg tror dere juger for oss. Begge to.
Datteren din forsøkte å få mannen din anmeldt for å ha drept deg.
Problemet ditt er at absolutt ingen kan bekrefte historien deres.
-Legg den fra deg. -Det kan være livsviktig.
-Legg den der. -Er jeg siktet?
-Hallo? -Kom hit nå! Jeg fikser det ikke!
-Vi samarbeider jo nå. -Er du sikker?
-Har hun puls? -Kommer og går.
Hvis hun har puls, stopp med det. Hva heter hun?
-Maja, tror jeg. -Flytt deg. Sett deg på hodet hennes.
-Maja? Kan du høre meg? -Hun satte sprøyta selv.
-Har du gitt henne noe annet? -Nei, jeg er ikke idiot.
Pass på hodet hennes nå.
Maja, kan du høre meg? Maja, kan du høre meg? Det går fint.
Jeg vil ha tilbake pengene mine!
Det var ikke noe feil med den behandlinga du fikk!
Gi ham pengene tilbake. Gi ham pengene tilbake, og få begge to ut!
-Kom igjen, så får du pengene i bilen. -Hvis du er legen, hvem er han da?
Henne må du sette av på akutten. Hun trenger flere doser Nanoxon.
Hvis ikke slutter hun å puste.
Ok ...
Hei.
Jeg trenger hjelp.
Ja. Klart at du trenger hjelp.
Tenk deg om, Vilma. Corpus AGE er berykta.
Inngår du en avtale med dem, mister du all kontroll over forskninga di.
Alt du har jobba for. Og Ravn og jeg også.
Hvis politiet finner ut av sannheten, havner Ravn i fengsel.
Kanskje du òg.
Corpus AGE er villig til å bekrefte historien din.
At du var hos dem i Sveits, og at de dekket alle utgiftene.
Ja.
Er bare å beklage det der først som sist.
Ikke helt ideelt, det opplegget der. Litt dumt med ...
Vi kan ikke ha kontakt lenger.
Jeg må få forklare det. Hun sa at hun visste akkurat hvor mye hun skulle ha.
Glem det. Politiet er etter meg. De tror ikke på historien min.
De tror vi fikk Vilma frisk et sted i Norge. Finner de meg her, er det over.
-Du kan ikke trekke deg. -Jeg trengte hjelp med Vilma.
-Klinikken ble til fordi vi var her nede. -Nei, det blei det ikke. Og det veit du.
-Det var behov for det. Folk trengte det. -Det har skjedd mye bra her.
Nå har jeg noen andre som trenger meg mer.
Da veit jeg hva slags person du er. Det er veldig greit for meg å vite.
Når det blir vanskelig, stikker du av. Burde skjønt at du er sånn.
Helt ærlig, hva var det du hadde sett for deg?
-Du og jeg nedi her for alltid? -Hva skal jeg gjøre, da?
Skal jeg sitte her aleine uten personell?
-Fullt operativ klinikk uten personell? -Klinikken var ditt prosjekt.
Mitt prosjekt er over, og klinikken ...
Den er stengt.
All energi er konstant.
Det blir aldri mer eller mindre.
Når noe stopper, starter noe annet. Sånn er de fysiske lovene.
All varme, elektrisitet, bevegelse, raseri, kjærlighet.
Alt bare flytter seg, skifter form.
Som en avtale vi ikke veit vi har inngått.
For mye av noe og for lite av noe annet.
Det setter alt ut av spill.
Slutter alle å spise kjøtt, stopper vi global oppvarming.
Men slutter alle å handle julegaver, kollapser hele verdensøkonomien.
Alt det vi tar for gitt: strømmen vår, vannet, maten, -
- varmen, lyset, TV-en, Internett.
Så lenge vi har det, er vi i balanse.
Da er systemet stabilt. Men det er så lite som skal til.
For all energi beveger seg.
Når T-banen akselererer, drar den strøm fra nettet på vanlig måte.
Og når toget bremser, sendes det strøm tilbake, motsatt vei.
Over 2000 kilowatt per tog.
Og akkurat nå har vi 64 togsett i fart.
Bremser alle de samtidig, blir 128 000 kilowatt sendt til nærmeste trafo.
Den bryter sammen, og det blir enda verre for den neste. Og den neste.
Nå er det på tide å våkne.
Klokka har slått tolv. Og nedtellingen har begynt for lenge siden.
Nå går alarmen. Den som ikke har gjemt seg nå ...