Copyright (C) NRK
Jeg er klar over at tålmodigheten deres er tøyd i det lengste.
I de siste 72 timene har vi jobbet på spreng med å finne og rette opp feilen.
Beredskapsetaten må ha hatt en beredskapsplan. Har dere kontroll?
Det vil være en overdrivelse å si at vi har total kontroll nå.
-Når får vi strømmen tilbake? -Vanskelig å angi noen tidshorisont.
Delvis pga. en svikt i et av datasystemene.
En bug eller virus ... Nå skal du høre ...
Her har vi en mann som kanskje vet mer om dette: Leif Lien, teknisk sjef.
Det er strengt tatt hans område ...
Leif, kanskje du kan si litt om hva du har foretatt deg?
Ja ...
-Ja, Else ... -Kan du snakke høyere?
I flere år har jeg rapportert til deg og forgjengerne dine -
- om manglende beredskap ved strømbrudd.
Jeg har bedt om midler for å sikre byen, men det har ikke blitt tatt på alvor.
Nå står vi i en situasjon der vi har mista all kontroll. Takk.
Hva er situasjonen, slik du ser det?
Byen er i unntakstilstand. Og det kommer til å bli verre.
Nettopp nå knela siste rest av nødnettet.
Mobilnett og bredbånd har vært nede i to døgn allerede. Da er alt dødt.
Det er nær umulig å identifisere pro- blemet og gjenopprette strømforsyninga.
Det neste er vann og avløp. Det får vi ikke rensa lenger.
Vi har akutt mangel på drivstoff. Det er full stopp på fly, tog og bane.
Det er -12, det er meldt snø. Brøytekapasiteten er lik null.
Utfartsveiene blir uframkommelige. Forsyninger kommer ikke fram.
Det vil skape mer frykt, mer panikk.
Det vi kan forvente oss nå, er plyndring, ran, -
- drap og opptøyer.
I natt kommer folk til å bli redde. Med god grunn.
Det føles som jeg har kommet lenger de tre siste dagene enn på ti år!
Jeg håper Ravns forsøk kan bekrefte det jeg har funnet. Det gir meg en indikasjon.
Er det mulig å få hjelp her? Hallo?
Skal jeg få lov til å lytte litt på deg?
Kan du puste? Nå hjelper denne deg med å puste.
Jeg skal se om vi kan finne ...
-Lårhalsbrudd må få prioritet, -Kun livstruende skader får strøm nå.
Hei.
Jeg trodde jeg hadde besøksforbud.
Nei, kom igjen, da! Vær så snill, da!
Si "au".
Au! Au!
Siden strømmen gikk, er det kun ett aggregat som holder dørene her låst.
Hvis det ryker, åpnes alle cellene samtidig.
Det aggregatet står i fyrrommet. Vi skal ut der. Og det skjer i morgen.
-Du skal hjelpe oss. -Jeg?
Hvordan skal jeg ...?
Nei. Jeg kan ikke. Sorry.
Jeg hører du skal bli pappa.
Hvis du nekter, er jeg den første som besøker ungen din. Skjønner du?
Vilma, jeg må snart ned igjen til akutten.
Du, går det bra med deg?
Jeg kommer ikke videre uten dine resultater.
Å? Jeg trodde forskningen min var helt ubrukelig.
Usammenhengende, uprofesjonell, uetisk, -
- men du fikk meg ut av koma. Klinisk sett burde det være helt umulig.
Takk.
Bakteriofagene mine bekjempet infeksjonen, men ødela nervene.
Kuren din reparerte skadene og stimulerte til ny vekst.
Jeg kjenner at noe er annerledes inni meg.
Vi har skapt noe fint og verdifullt sammen.
Hvis jeg kan bruke det til å utvikle noe -
- som kan redde tusenvis av liv, kanskje millioner ...
Noe som vil leve lenge etter oss, og som kan gi mening til alt -
- du har måttet gjøre for meg ... Hadde ikke det vært fint?
Det blei kveld, og det blei morgen tredje dag.
Men lys, det blei det ikke.
Lå et mørke over ...
Hei.
-Hva skjer? -Sitter og spiser.
Hva gjør du her?
-Jeg skal hente forskningen min. -Det er ikke noe her som er ditt lenger.
Det meste har vel du og jeg strengt tatt stjålet fra sykehuset.
Du er der, du. Du er på sykehuset nå.
De har jo strøm òg, så det er veldig greit.
Rett tilbake til systemet. Skal du gi dem forskninga di òg? Kjøre på.
Har du tatt det? Alt som var i fryseren og hang på veggen, har du tatt det?
-Jeg har ikke tatt det. -Hvem andre har vært her?
Det har vært stengt her siden du stakk. Det er bare meg her nå.
Sitter du bare her nede mutters alene?
Er du sulten?
Nei takk.
Jeg har mat og varme så det holder en stund, jeg.
Jeg ser det. Det er sikkert mange andre der ute som er sultne og fryser.
Du burde åpne og la folk få komme inn.
Det er ikke alle som klarer seg selv. Broren din, da? Familien hans?
Kan du ikke hjelpe ham?
Jeg hjelper folk her og nå, jeg. As we speak. Broren min er blitt advart.
Hva vet du om alt dette som foregår? Om strømbruddet?
Har du noe med det å gjøre?
Du kan jo mye om sånt. Du jobber med det, du snakker om det ofte.
Du har tilgang til alle mulige steder her i byen.
Du mener at én person helt aleine ...
At lille meg skulle være i stand til å kutte strømforsyninga til én million innbyggere?
Jeg vet ikke hva du er i stand til lenger. Har du hatt noe med dette å gjøre?
Du har gjort dine valg, jeg har gjort mine. Det må være greit.
Nå gir du meg de nøklene, så er vi ferdige her.
-Nå går jeg til politiet. -Har du lyst til å bli satt i fengsel selv?
Jeg visste det. Ingen skal få vite hva vi har gjort her nede.
Se her! Se på den, Radka!
Hei. Det der ser tungt ut. Vil du sitte på?
Nei takk, det går fint. Jeg skal ikke så langt.
Jeg vet ikke hvor mye bensin jeg har, men sett deg inn.
Et lite stykke, kanskje.
Nei, hei! Hallo!
Så søt du var, da! Hva heter hun? Kaja.
Hun liker seg i bilen, hvor det er varmt.
Kom da, Radka. Hopp inn.
-Sett deg inn foran, du. -Ja.
Nei, hallo! Vent! Radka!
Stopp! Vent!
Radka!
Vent!
Herregud ...
Jeg skal kjempe for å beholde strømmen.
Det blir kanskje en kamp mellom oss og akutten.
Hei.
-Hei. -Det er borte. Det er ikke der lenger.
Er all forskningen din borte? Men du har vel en backup?
-Nei. Jeg er lei for det, men ... -Sånne ting kan ikke bare bli borte!
-Vi trenger de resultatene! -De er borte!
-Hvorfor arbeider du på en sånn måte?! -Jeg kan ikke trylle, heller!
Hold kjeft, da!
Kan du være snill og gå ut litt, Grethe?
Ravn, uten forskningen din må du huske hva du gjorde, og hvordan.
Nesten et helt års arbeid ...
Det er et alternativ til antibiotika, noe som dreper og bekjemper resistente bakterier.
Hele verden venter på det! Skriv det ned. Alt sammen.
Stoler du på dem?
-Hva sa du? -Stoler du på dem?
Corpus, Grethe? Det er et inter- nasjonalt selskap, de er børsnotert.
Det de vil, er å selge det du har i deg.
Hvilket valg hadde jeg? Corpus går god for at jeg var i Sveits hele tiden.
-Du skulle snakket med meg først. -Uten avtalen ville du havnet i fengsel.
Heller det enn å selge sjela mi etter alt vi har vært gjennom.
Med dette kan vi begynne helt på nytt. Sammen.
Hvis du hjelper meg.
-Hva gjør du?! -Jeg hjelper ikke deg ved å fylle tavla.
Vi kan ikke basere et nytt liv sammen på en enda større løgn.
-Vi er jo så nær nå! -Vi kan gå ut gjennom den døren nå.
Jeg tar gjerne straffen, bare jeg har deg og Siv.
-Vi kan vende dette stedet ryggen. -Det er for sent.
Ikke hvis du blir med meg nå.
Og hvis ikke?
Vilma?
Ravn?
Hei. Går det bra? Er det noe galt?
Det er over. Vilma og meg, det er over.
-Hvordan går det her? -Det blir bare verre og verre.
-Hvor kan jeg begynne? -Jeg kan vise deg.
Det er mye røykforgiftninger og brannskader. Og en god del brudd ...
13. juli 1977 klokka halv ni på kvelden -
- forsvant all strømmen i New York. Først etter 24 timer var den tilbake.
Da hadde mer enn 1600 butikker blitt plyndra og satt fyr på.
4500 mennesker hadde blitt arrestert, og 550 politifolk blitt skada.
Den gang, som nå, var det finanskrise.
Folk var sinte. Og så blei de redde.
For mørket. Og for hverandre.
Søndagen etterpå så en lokal prest utover forsamlingen sin og sa:
Nå er vi uten Gud.
-Leif? -Hei!
Dette er Leif, broren min. Han jobber i kommunen.
Hei!
Jeg har et trygt sted til dere. Det er ikke langt unna.
Der har dere alt dere trenger for å klare dere lenge.
Jeg har forberedt alt. Ikke noe oppmerk- somhet på dette, så går det helt fint.
Utrolig snilt å tenke på oss, da.
-Er det nedi et av de bomberommene? -Bli med, så får du se.
Takk, men vi har ikke noe behov for å gå under jorda.
Vi har det veldig koselig her. Vi er blitt kjempegodt kjent med naboene.
Det skjer når iPad og mobil går tomme for batteri. Man må snakke sammen.
-Det er blitt en ganske fin opplevelse. -En fin opplevelse, ja.
Dette er bare begynnelsen. Strømmen kommer ikke tilbake!
-Klart den gjør det! -Nei!
Jeg gir dere én natt, så er kumbaya-opplegget over.
Ikke hør på ham. Leif er pessimist.
-Vi er på fjerde natta. Vi har gode rutiner. -Vi har preppa, til og med.
Ja, vi har det! Vi har lært litt av deg opp gjennom åra.
Se her, vi har samla hermetikk. Vi har tørrvarer, vann, -
- lommelykter, stearinlys, ved. Litt sprit har vi, til og med.
Vi har samordna vaktholdet med nabogården, så vi klarer oss bra ut uka.
Kanskje lenger. Hva sier du, Leif? Godkjent, eller?
Kommer til å ordne seg så lenge man holder sammen.
-Kan du ikke bli litt? -Jeg jobber i beredskapsetaten.
Vi trenger litt hjelp.
Veit du hvordan man fikser et gammalt aggregat? Får bare ikke liv i det.
-Er det bensin? Diesel? -Diesel.
Jeg kan ta en kikk på det, så går jeg. Jeg må gå, for jeg har masse ...
Ravn? Vi har en dame her som holder på å føde.
Hei. Hva heter du?
-Marit. -Ok, Marit. Se på meg nå, Marit.
Pust dypt inn. Sånn, ja. Det er bra.
Hvor ofte kommer riene?
Hele tiden.
Det må være generatoren.
-Vi tar ambulansen til klinikken. -Vi tar med så mange som mulig.
Tenk når Anna blir litt eldre. Tenk på alt hun kan lære av deg.
Hva tenker du på?
Som den peisen, f.eks.
Vi skulle jo aldri ha kvitta oss med den.
Vi skulle ha hørt på deg.
-Se her ... -Jeg vet ikke om ...
Jeg føler jo at hun lærer noe av å bare være her òg.
-Hun kommer ikke til å huske noe. -Men hun opplever det på kroppen.
Det tror jeg er viktig.
Får en veldig tidlig opplevelse av at verden er skjør.
Men også det at folk vil hjelpe hverandre.
Innerst inne. At det er derfor det kommer til å gå bra til slutt.
Hun kommer ikke til å lære noe av meg. Det er for seint allerede.
Folkens! Trekk innover her! Ta dere til rette så godt dere kan.
Vi skal prøve å hjelpe alle etter hvert. Vi tar Marit først.
Lytt du også, så vi er enige. Det går helt fint, Marit.
-Hun skal bare få lytte, så vi er enige. -Ja. Vi har ikke så god tid.
Da veit ikke jeg hva dere er blitt fortalt, men nå er festen over.
Bare trekk ut med en gang. Kom igjen! Det gjelder alle sammen!
Her har vi våpen. Kom igjen!
-Hva skjer nå? -Nytter ikke å sutre her!
-Det gjelder deg òg. Kom igjen! -Leif! De skal bli her.
Du bryter deg inn, du blåser hele stedet!
-Du skal ut! -Fra min egen klinikk?
Du skal ut!
Her rydder vi opp i dritten din! Hadde de trengt hjelp om det ikke var for deg?!
Ravn! Nå!
De kan takke seg selv!
Ok, dette skal gå fint. Vi har full kontroll.
Sånn, nå er det like før.
Marit? Marit? Nå må vi tre samarbeide.
Press alt det du orker, så skal dette gå fint.
Legg tyngden din over sånn. Press, men ikke oppå magen.
Marit, en gang til. Kom igjen nå.
-Ok. Pust, Marit. Pust. -Sånn, ja. Pust.
-Det må bli keisersnitt. -Da må vi presse babyen opp igjen?
Vi har ikke utstyr til det. Vi må ha tang eller vakuum.
Hva slags tang? Jeg har masse tenger.
Det funker. Marit? Nå fester jeg tangen og vrir og drar samtidig -
- mens du presser alt du kan. Klar? Leif? Hold foten hennes. Kom igjen!
Har du en ri nå?
-Kom igjen. -Dette er bra, Marit!
Kom igjen!
Nå kommer hodet! Hodet, hodet! Der er hodet! Bra, Marit!
Nå er det like før.
Én god ri til. Kom igjen, Marit! Siste! Kom igjen!
Bra, Marit!
-Her er mamma! -Her, Marit.
Min baby ...
Å, så fin!
Kjempebra ...
Går det bra?
-Kan jeg få snakke med deg? -Om hva da?
Om det å bli far.
Har du barn?
Ja.
-Gutt eller jente? -To jenter.
-Bor du sammen med dem? -Nei. Jeg ser dem hver tredje helg.
Lang historie.
Kona mi har termin i dag.
Jeg kommer aldri til å få treffe kiden min. Jeg innser det.
Jeg lurte på om jeg kunne be deg om en liten tjeneste.
-Du har brev- og besøksforbud. -Jeg veit det. Jeg bare ...
Hvis du kunne lest gjennom det og sett at det ikke står noe som -
- har med saken min å gjøre ... At du kanskje kunne ...
Jeg veit ikke hva jeg skal gjøre ... Hva skal jeg gjøre ...
Her.
Jøss.
Er det virkelig du som har ...
-Ja. -Det er jo virkelig treffende.
Hadde jeg kunnet noe av dette ...
Unnskyld.
For hva da?
Unnskyld.
Kom igjen, gutta!
Rolig, rolig!
Den veien! Få opp den døra!
Teo!
Hei, Vilma.
-Hvordan går det? -Det går fint.
Jeg har hatt en lang samtale med Corpus AGE.
-Vi har analysert situasjonen. -Ja vel?
Det er jo synd med Ravns forskning, men den er mest av akademisk interesse.
-Den er i min interesse. -Jo, det forstår vi.
For å fremstille et preparat er det medi- sinsk interessante det som er inni deg.
Vi trenger ikke å forstå nøyaktig hvordan det ble sånn, for å kunne bruke det.
Corpus kan jobbe videre med deg bare de får tatt flere prøver.
De skulle assistere meg i min videre forskning.
Du skal jo være med på hele prosessen, men ...
Jeg har sett den laben de har. Den er helt vanvittig!
De kan isolere cellemateriale i hypofysen din.
-Hvor skal dette skje? -I Sveits.
Vi kan ikke være her uansett. Uten strøm.
Så er vi tilbake om en uke med masse svar og solid finansiering.
-Og alt er helt trygt. -Hva mener du? "Trygt"?
De har jo veldig stor kompetanse på akkurat dette.
Men for å få tatt gode prøver av deg må de legge deg i en indusert koma.
Men det er bare noen få dager det er snakk om.
Vilma?
Det er ikke det samme. Dette er helt trygt.
Du kommer til å våkne. Du kommer ikke til å vite noe om det som har skjedd.
-Når drar vi? -I kveld.
Corpus har allerede sendt et helikopter for å hente oss.
Hei. Forstyrrer jeg dere nå?
Nei da.
-Jeg tenkte ... -Er dette ditt sted?
Det er mitt ... Eller ja ... På en måte ...
Det er akkurat som du skreiv.
I forumet.
-Du har lest det? -Jeg har lest alt du har skrevet, Leif.
Hemmelige off-grid-løsninger som skulle stå klare den dagen alt gikk til helvete.
Hadde det ikke vært for dette stedet ...
Takk.
-Tusen takk. -Du må ikke takke meg.
Jeg veit at du hjalp Teo. Jeg veit at du hjalp ham med å bygge shelteret.
Og at han fikk lov til å være her nede. Tusen takk, Leif.
Leif?
Du? Leif!
-Hvor skal du nå? -Ut. Var det ikke det du ville?
-Jeg veit at jeg er ferdig her. -Marit har rett. Du vet det?
Hadde det ikke vært for dette stedet, ville babyen dødd.
Det er du som redder liv. Marit veit ingenting.
Det er bare jeg som vet at du kutta strømmen?
Jeg har gjort mye verre ting enn det!
-Du er ikke frisk, Leif. -Nei vel.
-Jeg er ikke pasienten din heller. -Du er mye mer enn det.
Jeg trodde på det! At vi var venner, at vi var sammen om dette!
At vi hadde noen problemer og skulle finne ut av det sammen!
Jeg hjalp deg, og så forsvant du.
Ok, du har rett i det. Jeg forsvant.
Men nå er jeg her, Leif, og det er du òg.
Hele stedet er ødelagt. Alt det som var mitt, nå er det ditt. Det er ingenting igjen.
Vi kan hjelpe folk uten andre steder å gå. Men da må du velge side.
Vil du redde folk, eller skade dem?
Det jeg har gjort, kommer folk til å huske. De gjør det.
Jeg hadde rett, nå har de skjønt det. Nå veit de hva de har å miste.
Folk dør der ute, Leif! De lider på grunn av deg!
Du kan ikke leke Gud bare fordi du føler deg alene og oversett!
-Jeg vet innerst inne at du er en fin fyr! -Slutt! Jeg er ikke en fin fyr!
Du er redd! Og så er du sint fordi folk ikke er like redde som deg.
Kan du skru på strømmen igjen?
-Ikke så lett. -Kan du, eller kan du ikke?
Unnskyld.
De gutta trua med å drepe familien min. Jeg hadde ikke noe valg.
Jeg trodde du ville treffe kona di.
-Hvorfor stakk du ikke bare av? -Jeg skal ikke ha lengre straff.
Da får jeg aldri treffe sønnen min.
Så det ble en gutt?
Mm.
Jeg har alltid ønska meg en sønn.
Vi hadde en masserømning herfra for et par år siden pga. teknisk svikt.
Da ble det amnestisak.
De som kom tilbake og meldte seg innen 24 timer, slapp å få forlenga straff.
Nå har vi jo strømbrudd.
Du kom tilbake for å se hvordan det gikk med meg.
Det er fullt havari på alle disse. Den her er god. Hvis vi begynner der ...
-Leif, hva skjer? -Hei, Else. Takk for at du kom.
Da har jeg funnet ut av det, jeg.
Datavirus. Noen som har hacka oss.
-Lagt inn en sperre bak brannmuren. -Hvem kan det være?
Det ... kommer vi tilbake til.
Jeg kommer til å fjerne den sperra nå, så folka her får omdirigert strømmen -
- til trafostasjonene som ikke blei ramma. Så får vi slått på lyset i deler av byen.
Ja ...
Else ...
-Herregud ... -Veit du hva?
Formelt sett er dette mitt ansvar.
Syns ikke det er riktig at du skal bli syndebukk offentlig -
- bare fordi du ikke kan noe.
Jeg kan ta på meg skylda.
-Oi ... -Tusen takk, Leif!
-Veldig bra jobba, Leif! -Vær så snill ...
Teo?
-Teo! -Hei.
Hallo? Leif?
Hvem er det?
Hei.
Unnskyld.
Kjære alle sammen! Dette har vært en tøff og veldig vanskelig tid for byen!
Nå vet vi hvilket spesifikt ansvarsområde som her sviktet.
Jeg gir ordet til Leif Lien.
-Karsten? -Hm?
Leif er på TV!
Jeg skal få lov til å forklare litt ...
Er du den samme Leif som åpna en klinikk under Valkyrie plass?
I så fall har han gjort det uten etatens godkjennelse.
Det stemmer, det ... Jeg har tatt i bruk noen ledige lokaler.
Hvor mange har fått behandling der nede?
I klinikken der ...
Hundre, kanskje?
150 ...?
Flere har tipset oss om at dere har reddet livet til folk. Stemmer det?
Vi har bare gjort det vi kunne med de midlene vi har hatt til rådighet.
Så voldsomt er det faktisk ikke.
Leif, du sa at du hadde advart mot slike strømbrudd tidligere -
- og ikke blitt hørt. Hva tenker du nå?
Jeg tenker at det burde ha vært unngått. Det er det jeg tenker.
Når katastrofen først har skjedd ...
Ting er som de er, så må man bare gjøre det beste ut av det.
Være glad for at vi får prøve på nytt, for det får vi faktisk nå.
Nå har vi den muligheten.
Ingenting blir som før.
-Men vi kan ikke gi oss for det. -NRK her! Vi vil gjerne se klinikken!
Takk.
Ok?