_
Så vi fortsatte att springa -
- till Summerland -
- och stället som de sa inte fanns.
Och hela tiden var vargarna oss hack i häl.
Svarta masker, kängor -
- och den de kallar Ögat.
Vi hade kommit för att göra det arbete som måste göras -
- för att skaka av oss dimman från livet innan.
Mänskligheten håller på att börja utvecklas.
Yttertemperaturen är 20 grader celsius.
David.
Vi tror, jag och människorna här, att du är en väldigt potent telepat.
David.
Potentiellt telekinetisk.
Det betyder att du kan styra materia med dina tankar.
Divisionerna skapades av regeringen för att studera människor -
- som dig och Syd.
Och de som de inte kan styra dödar de.
Hör du röster? Nu?
De är starkare här.
Så mycket kraft.
Det gör dig sjuk.
- Jag vill att du fokuserar på rösterna. - Nej.
Det är värre.
Lita på mig, du är säker här.
Blunda nu.
Fokusera.
Det är en röst som kallar ditt namn.
David?
- Hör du det? - David?
Kan du hitta den?
David.
- David. - Gör det!
Jag vill att du koncentrerar dig på den.
David.
- Filtrera bort alla andra röster. - David.
Tänk dig att du har en stor ratt, som ett volymreglage...
- David. - ...och så skruvar du ner den...
- David. - ...tills du bara hör en röst.
David?
David.
Bra, David.
Jättebra.
Det är vad vi kallar telepati.
Få lite sömn i dig.
I morgon börjar minnesarbetet.
- Hej. - Hej.
Känner du dig bättre?
Vad menar hon med "minnesarbetet"?
David, hela ditt liv har folk sagt till dig att du är sjuk.
Tänk om jag berättade för dig att det är en lögn?
Tänk om jag berättade för dig att dina minnen av psykisk sjukdom -
- rösterna, hallucinationerna, bara var din förmåga?
Och tänk om jag kunde göra mer än att bara berätta?
Tänk om jag kunde visa för dig?
Hjälpa dig att skriva om historien om ditt liv?
Har vi tid med det?
- Sa du inte att division tre... - Vi tar oss tid.
Du är väldigt viktig för oss, David.
För mig.
Du måste vara klar.
Du måste vara fokuserad.
Så här ska vi göra det.
Vi blickar tillbaka.
Vi hittar dina förmågor, vi ser vad som utlöser dem.
Men det viktigaste, vi gör dig hel.
Amy.
Vänta, Amy.
Kom, King.
Kom.
Du kan se varför jag sa att du måste se det själv.
Vi kallar det minnesarbete.
Amy.
Din syster.
Hur gammal var jag? Typ åtta? Hur...
Är vi typ... är vi inuti mitt huvud?
Ptonomy is what we call our memory artist.
Det är hans gåva.
- Kan jag prata med dem? - Det är bättre om du låter bli.
Det förändrar minnet.
Låt det bara sjunka in.
Första gången handlar om att acceptera det.
Sedan kan vi fokusera på arbetet -
- och ta dig tillbaka till de stunder -
- då du först kände att din så kallade sjukdom började.
Jag ska visa dig att det egentligen var din gåva.
Vi ska göra dig hel igen.
Kom, Davey. Vi måste vara hemma till sex.
Kom, King.
Kan jag... kan vi följa efter dem?
Låtsas att vi är på ett museum.
Museet om dig.
Det är ditt ställe. Du bestämmer.
Vart vill du gå? Vad vill du se?
Känn det på nytt.
- Du är tillbaka i din kropp, i stunden. - King!
King.
- Kom igen. - Kom, King.
Nej.
Inte så där.
I rader. Ser du?
- Okej. - Och låt...
Okej?
En stor.
Och så tar du ett djupt andetag.
Försök att se det från utsidan nu. Få lite distans.
- Okej, stå still. - Jag gör ju det.
Hör du. Inget fusk.
- Jag fuskar inte. - Här.
- Det är din mor. - Där.
Jag har vuxit mycket.
Vi bor på landet.
I norra delstaten. Det finns ingen ljusförorening.
Min pappa -
- han är astronom.
Han var.
Han dog förra året.
"'Till sängs, till sängs', sa modern."
- De lät mig inte... - "'Till sängs', sa hon."
- "Den arga pojkens ansikte blev rött." - Jag var fortfarande på sjukhuset.
"Hans ansikte blev rött."
Varför kan jag inte se hans ansikte?
Det kan du. Det är ditt minne. Du behöver bara titta upp.
"Hans ansikte blev rött -
- och med ett skrik kapade han hennes huvud."
Hans ansikte blev rött och med ett skrik kapade han hennes huvud.
"'Ingen säng', sa han."
Och vips så var hans mamma död.
"Död, död."
Nej, nej, nej!
Nej, jag kan inte.
- Nej, jag kan inte. - Da...
- Jag kan inte. - Hör du, det är okej.
Det är inte på riktigt. Det är bara minnen.
Jag kände likadant första gången.
Lugna ner dig.
Du ser en massa saker och får alla dessa känslor.
- Hur tar jag mig ut? - Det är ingen fara.
Jo. Hur... jag vill bara...
Sov.
Och vi vet båda vem den arga pojken var.
Gör vi?
David.
Jag?
Jättebra.
Det där...
Jag vet inte om det där är...
Förlåt.
Du verkar nervös i dag.
Nej. Det här...
Det är mitt normala jag.
Är allt som det ska hemma? Din flickvän?
Hon...
Vi...
Jag vill inte prata om det, okej? Gud!
Jag är inte lätt att...
Hon stack. Philly.
Nej, jag... hon ville...
...och en blixt, du vet?
Har du tuggummi eller typ en pastill?
Eller något flytande? Min mun...
Ett uppbrott kan vara väldigt omvälvande -
- för någon i ditt tillstånd. Får du någon sömn?
På natten, menar du?
Ja, det är ingen fara.
Ångan och...
Jag menar, det är inte som om...
Jag menar, kanske kommer hon tillbaka.
Tror jag. Det är liksom vår dynamik.
Och vi pratade om hur osunt det är.
Hög stress, känslosvängningarna.
Vad menade du med "ångan?"
- Vad då? - Du sa "ångan".
Jag upprepade bara något som rösterna sa.
Jag förstår.
Som jag sa, den här dynamiken, att alltid bråka och sedan bli sams -
- det är inte bra för ditt tillstånd.
- Du behöver en stabilare miljö. - Okej, ja.
Jag ska jobba på det.
Hej!
Är du frisk i huvudet nu?
Vad är det här?
Jag tänkte att du var hungrig.
Jag skulle kunna vispa ihop -
- vad som helst, ägg.
Greken?
Är det där min spis eller...
En tjej jag fingerpullade blev förtjust i mig.
Hon hade en massa menyer på sitt kylskåp -
- så jag tänkte att subban förmodligen kan leva -
- utan att stuva mer ragu eller vad det nu var.
David.
Hej.
Det är lugnt.
Drick det här.
Det är mjölk. Det hjälper.
Första gången är alltid den värsta.
Minnesarbetet.
Din flickvän kräktes.
Syd.
Hon är med Melanie och gör pratarbete.
Gör man minnesarbete med mig så måste man göra pratarbete med dr Bird.
Och ta reda på vad det hela betyder.
Melanie tror att du är nyckeln.
Nyckeln till vad då?
Att vinna kriget.
Och andra saker.
Dr Bakers tidsreseklass har ställts in.
Hon kallade dig en minneskonstnär.
Melanie... du...
Var det bara du?
Det är skumt imponerande.
Min farsa hade skitdåligt minne.
Artillerigranat i kriget. Han blev döv på ena örat.
Men kom aldrig ihåg fakta och datum och sådant.
Han brukade knäppa fingrarna åt mig när han glömde mitt namn.
Vilket är lustigt, för jag kommer ihåg allt.
Vad menar du med "allt"?
Jag kommer ihåg min födsel.
Till och med innan. Livmodern.
Vet du hur högt pulsen låter?
Tänk dig att du minns när du låg i din mammas kropp -
- varm och blind, och du känner ett starkt tryck -
- och så plötsligt:
Ljus.
Berätta om boken.
- Vilken bok? - "Den argaste pojken i världen."
Jag vet inte, jag minns inte.
Inte direkt.
Jag tycker att minnet verkar tydligt.
Var det verkligen... Läste dina föräldrar den vid sängdags?
För det vore ju...
Det är stört.
Jag vill inte prata om det.
Inte jag heller.
Det är inte mitt ansvar.
Jag är minneskillen, inte pratkillen.
Ta tid på dig.
Som jag sa, första gången är för jävlig.
Jorden är den enda planet i solsystemet som inte är namngiven efter en gud.
Hej.
Jag vet inte hur det här ska hjälpa.
- Minnesarbetet. - Ja.
Jag funderade också på det.
När jag kom hit ville jag bara ha dig.
Vad spelade det för roll om min mamma var elak mot mig?
Eller vad jag såg när jag var du.
Jag förstår det fortfarande inte.
Jag såg en blixt.
Det är allt jag minns.
Vi bytte plats -
- och allt i dagrummet lät så himla högt.
Folk skrek.
Vi måste...
Och ljusen.
Trummorna i mitt huvud.
Jag har aldrig känt så förut. Och -
- något annat.
Något...
Det var då det hände.
David, jag tror -
- att jag dödade din vän.
Ledsen. Jag är så ledsen.
Det är inte ditt fel.
Ge inte en nybörjare en...
...bazooka och bli förvånad när allt exploderar.
Va?
Inget. Jag bara...
De hörde det.
När jag använde din förmåga.
Melanie och de andra.
De hörde det och kom dit.
Och division tre kom för att de också hörde det.
De trodde att de hade hittat dig.
Men det var i själva verket jag.
Överraskning.
Jag...
Jag vill krama dig.
Det går inte.
Vi kan hålla varandra i handen.
Kan jag vara ärlig? Det är väldigt obehagligt för mig.
Till och med med handskarna på.
Det är en känsla. Ju närmare jag kommer någon...
Det är som att vara täckt av myror.
Små ängsliga nålar under min hud.
Ibland är det allt jag kan göra för att inte skrika.
Och det vill vi ju inte.
Nej.
- Förlåt. - Be inte om ursäkt.
Vi har en sinnesromans.
Det gillar jag.
Okej, mr Haller, försök att inte nysa nu.
Varför skulle jag nysa?
Tja, som exempel.
Röra dig.
Det... det stör skanningen.
Äpple.
Nixon.
Lök.
Nej. Lök.
- Tomten. - Pratar du med mig?
Nej, förlåt.
Alaska.
Nej, du leker inte så här.
Jag pratar också ibland med mig själv.
Eller inte mig själv. Rösterna.
Det är meningen att jag ska ignorera dem.
- Ibland... - Och du, prata inte.
Förlåt. På listan över saker att inte göra, prata.
Som nysa?
- Måste du nysa? - Nej. Jag bara...
Och jag pratade inte med mig själv. Jag pratade med Kerry.
- Vänta, jag trodde att du hette Cary? - Ja, det gör jag.
Så du pratar med Cary, fast inte den Cary som råkar vara du.
Korrekt. Du har en extremt stor amygdala.
Tack.
Okej.
Djupt andetag. Försök att tänka på något eller någon du -
- älskar.
Oroa dig inte, jag kan gå.
Han kommer tillbaka på torsdag.
Jag tror att han tänker fria.
David.
Åh, det var...
Bra jobbat.
Bra jobbat?
Nej, det är toppen.
Jag är... glad för din skull.
Du är gullig, men...
Jag menar, jag vet inte säkert.
Män, eller hur?
Men vem vet? Kanske du och Philly.
Men hon är trevlig.
Jag tror att hon förstår dig.
Nej, det där är fånigt.
- Jag... det kommer inte att... - Men...
...varför kan inte du ha ett... Vad alla andra har?
Ett fint hem, en familj.
För att jag är sjuk.
Och poängen med en spis är?
- Dess funktion? - För mig.
Ser jag ut att behöva en spis?
Du vet hur de i baseboll säger: "Den och den är en nyttospelare"?
Spisen är det moderna hemmets nyttospelare.
Man kan laga mat med den, värma upp ett rum med den -
- läsa vid den.
Några av de finare poeterna tar till och med livet av sig -
- med det gamla huvudet-i-ugnen-scenariot.
Säger du att jag borde ta livet av mig?
Du, lyssna. Jag struntar i vad du gör med den.
Jag försöker bara byta en köksspis mot lite droger.
Det är allt.
Vi kan använda vikt...
- Jag kan inte hitta... - Nej. Ja. Nej.
Grabben.
Mazel tov.
Varför är det blått?
Det är alltid blått.
Ja.
Vi borde... du vet din doktor?
Har han något bra...
Du har varit hemma hos honom. Är det fint?
- Du menar dr Poole? - Ja.
Hans...
Jag frågar, för jag tänkte att någon kväll -
- när han inte är där så kan vi slinka in...
För det skulle kunna vara...
Jag frågar... Det har stor rånpotential.
Jag menar som i en actionfilm.
"Ett sista jobb och jag är klar." Typ.
- Lenny. - Vad är det?
Rött läder, gult läder.
Frys.
Vad hände just?
Ingenting.
Din reaktion på Lenny, vad såg du när du tittade på henne?
Ingenting. Vi var höga.
Jag ser saker, okej?
Det är inte på riktigt. Det är min hjärna.
Det är den gamla linjen.
De schizofrena vanföreställningarna.
Du är inte schizofren.
Du har förmågor.
Sakerna du ser är verkliga.
Som jag visade dig, med rösterna.
Vilket påminner mig -
- jag vill gå tillbaka till något annat.
Tyst. Jag pratar. Förlåt.
Du verkar nervös i dag.
Nej. Det här är mitt normala jag.
Är allt okej hemma?
Din flickvän?
Vi... jag är inte lätt att...
Hon stack. Philly.
Nej, jag... hon ville, och så en blixt, du vet?
Frys.
Vad hände där?
Jag vet inte.
Såg du?
- Det var ett glapp, ett hopp i tiden. - Ja.
David, det är väldigt viktigt att du kommer ihåg allting.
Det gör jag, jag ska. Jag kanske var distraherad...
Nej. Även om du fokuserade på något annat -
- så ska det omgivande minnet vara intakt.
Det är okej att vara förvirrad.
Vi ska finna sanningen tillsammans.
Ta oss tillbaka.
Hon stack. Philly.
Nej, jag... hon ville, och...
Något hände, och...
En blixt, du vet?
- Har du tuggummi, eller typ... - Vänta.
Det var en blixt. Såg ni?
Du var i ett kök, för kanske sex år sedan?
Du använde dina förmågor.
Jag vet inte. Jag såg inget.
Koncentrera dig. Försök att fokusera på vart du gick precis nu.
En lägenhet. Det skedde någon slags incident.
- Förlåt. - Det är ingen fara.
Töm ditt medvetande bara -
- så ska jag ta oss dit.
Vad hände?
Jag vet inte. Jag kunde inte...
Han är för stark.
Det är inte jag. Jag...
- David. Du måste lita på oss. - Det gör jag.
Jag har ju sagt det.
David?
David.
Va?
Jag sa, hur mår du?
Bra.
Det är bara, du vet...
- Det är mycket att ta in. - Jag vet.
Jag var orolig.
Ja.
Vad var det? I minnet.
Melanie vill inte berätta.
Det var inget viktigt.
Men det är okej att jag tog hit dig?
Ja, skojar du? Det här stället är vackert.
Tror du att vi är säkra här?
Just nu.
Men jag vet att de letar efter oss.
För att experimentera på oss eller...
Men jag ska skydda dig.
Va?
Nej, du sa...
Jag tyckte att du...
Strunt samma.
- Nej, vad då? - Nej, inget. Jag bara...
Tänkte du just i ditt huvud: "Jag ska skydda dig"?
Nej. Jag vet inte.
Förlåt, jag lyssnar inte.
- Jag kan bara inte styra det än. - Lär dig.
För allt är inte...
Nej, jag vet.
Fast du är söt.
David.
Du rör dig.
Jag sa åt dig att inte göra det.
Förlåt.
Hur länge till?
Ett par... låt oss...
Vi försöker bara lista ut var alla dina minnen är lagrade.
Vi försöker kartlägga nätverket.
Tänk på vad som händer härnäst.
Och känslan du har -
- av att se en annan värld i ögonvrån -
- när började det?
Kanske... när jag var 10, 11.
Ett sista jobb, och så lägger vi av.
Det är lite svårt att...
Som att försöka göra en lista när folk skriker en i öronen.
Stor rånpotential.
Pillren jag skrev ut bör hjälpa dig.
Det gör de, lite grann.
Det är alltid blått.
- Du kompletterar väl inte? - Vad menar du?
Senaste du använde ordet "ånga" slog jag upp det. Det finns en ny drog.
Nej. Det gör jag inte.
Pillren. De receptbelagda.
Jag är ren.
Vid 10, 11 års ålder -
- sa du att visionerna började.
Vad minns du mest från de åren?
Andromeda -
- Kassiopeia -
- Bootes, Stora hunden, Vargen.
Teleskopia...
På himlen.
Min pappa var...
Min far var... han studerade stjärnorna.
- Astronom. - Ja.
Och... han brukade väcka mig mitt i...
Och -
- vi brukade köra ut i hans pickup...
Och jag tittade upp mot ljusen på himlen och -
- de pratade med mig.
Stjärnorna?
Vilket var... Jag trodde att de pratade med alla.
Jag berättade det för pappa, och först sa han: "De pratar med mig också."
Men han menade det som en metafor.
Och vad sa stjärnorna?
Nej. Det är...
Jag får inte... Jag får inte prata om det.
Du är säker här. Inget kan göra dig illa här.
Nej, det är ingen fara. Jag bara...
Vänta, vi borde...
Vi kan väl prata om något annat?
Vad sa du att artikeln handlade om?
En ny drog eller något?
Det är bara en garderob. Inget att oroa sig för.
Ser du?
Inget att oroa sig för.
Så -
- du kan väl berätta vad stjärnorna sa.
David.
Va?
Jag sa inget.
Nej, är...
Det lät som en kvinna.
Jag sa...
Sa du något?
- Nej. - Hon säger att hon inte sa något.
- Vem då? - Kerry.
Jag trodde att du hette...
Lyssna, kan vi... är vi klara?
För jag måste...
Vi är nästan klara, okej?
David, var är du?
Amy?
David.
Jag har ju berättat. David Haller.
H-A-L-L-E-R.
Som jag sa på telefon -
- vi har aldrig haft någon David Haller här.
Det är ju bara helt galet.
Vi använder inte det ordet här.
Jag vet inte vilket annat ord jag ska använda.
Mrs Haller, om din bror var här...
Han var.
...så skulle det stå i vårt register.
Jag vet inget om era register.
Jag har varit på det här sjukhuset 100 gånger.
Jag har besökt honom i åratal.
Förstår du?
- Jag har varit i det där rummet. - Den här Kissinger du nämnde...
Ja. Dr Kissinger.
Douglas. Dennis.
Kissinger. Han jobbade med David i nästan två år -
- och de gjorde riktiga framsteg.
Låt mig gissa.
Ni har inga uppgifter om honom heller?
Du kanske har förväxlat oss med en annan vårdinrättning.
Har någon bett dig att göra det här?
Är det någon som tvingar dig?
Ms Haller -
- jag börjar undra om vi inte bör ta in dig på observation.
- Va? - Berätta för mig...
...har du gått hos en psykiater för paranoida vanföreställningar?
Amy.
David?
Amy.
David. Vad hände just?
Va?
Din hjärna lyste just upp. Jag ser en massa neural aktivitet.
Jag har aldrig sett något liknande.
- Det där var inget minne. - Jag...
Jag hörde just min syster.
Rör dig inte.
- Vad då? - Jag... rör dig inte.
Jag är strax tillbaka.
Gick du?
Hallå?
Fan.
Kom.
Okej.
Jag är klar med den här skiten.
Nej!
Ser du?
- Kolla! - Herregud.
- Titta här. Ser du? Kom igen. - Herregud.
- Kom hit. - Kolla.
Ni måste kolla.
Titta.
David Haller.
- H-A-L-L-E-R. - Som jag sa...
- De har henne. Division tre. - Det gör de förmodligen.
Du kan inte hjälpa henne.
Jag måste gå.
Hissen åker uppåt.
Nedåtgående.
- Du tänker sticka. - Bara en eller två dagar.
Är det jag?
På grund av mig?
Vi kan hålla hand.
- Jag vill. - Syd, jag...
Jag var i magnetröntgen, jag såg Amy.
Du såg din syster i MRI-maskinen?
Nej. Hon... jag hittade henne.
Jag hörde henne, och hon letar efter mig.
Och jag tror att de har hittat henne.
Division tre.
Hon är i knipa.
Jag vet inte. Jag kan inte...
Det är ett stort virrvarr.
Det är något fel på mig, men jag kan inte bara lämna henne.
Stanna.
Gör arbetet.
Inte länge, bara länge nog för dig att lära dig vad du kan göra -
- vad vi kan göra, tillsammans.
Sedan kan vi rädda henne precis som vi räddade dig.
Gör arbetet.
Hur vet jag att de inte dödar henne?
För att hon är lockbete.
- Ner. - Nedåtgående.
Ska vi sätta igång?