Uitaţi un exemplu bun de plantă pe care n-o puteţi mânca.
Vedeţi spinii?
Deci, două lucruri. Primul, e otrăvitoare. Şi doi, v-ar durea.
Ministerul Parcurilor are multe programe.
Jerry se ocupă de drumeţiile în natură pentru copii.
Pentru o perioadă, au fost şi drumeţii pentru adolescenţi,
dar l-am schimbat fiindcă o fată a rămas gravidă.
Uitaţi ce avem aici, caprifoi, stilul Pawnee.
Da, uitaţi-vă la asta.
E frumos şi miroase bine.
Miroase fantastic.
Da, miroase bine.
- E amar. - Leslie, nu se mănâncă.
De ce m-ai lăsat să-l mănânc?
Nu ţi-am zis niciodată să-l mănânci.
Doamne!
Leslie, până şi animalele ştiu că nu se mănâncă caprifoiul.
Eu nu sunt un animal. Mi se umflă limba.
Nu, n-o atinge! Nu, nu poţi...
În regulă, trebuie să arunci aia.
- Hai să nu-i speriem pe copii. - Bine.
- Asa, atunci.
Să vedem ce mai creşte pe aici.
Să le spunem ce alte se pot mânca, Jerry.
Trebuie să recunosc, că îţi lasă un gust dulce în gură.
Traducerea: drăcuşoru_creţ
Parks and Recreations S01XE03 - Reportera
Am o veste bună.
Am invitat un reporter să scrie un articol despre groapa din spatele casei tale.
Lucrează la "Gazeta Pawnee",
ceva gen "Washington Post" pentru oraşul nostru.
Sună foarte bine.
Mulţumesc, Ann. e o strategie clasică.
Presa e o armă şi o poţi folosi să omori sau să hrăneşti oamenii.
Începuturile proiectelor sunt foarte vulnerabile,
şi trebuie să te asiguri că atragi atenţia presei,
fiindcă impulsul presei îl poate ţine în viaţă, altfel va muri.
Sunt sigură că-ţi aduci aminte de proiectul anti-graffiti din parcul Tucker.
Proiectul anti-graffiti din parcul Tucker a fost o idee grozavă
care a rămas fără combustibil.
Am şters cinci penisuri desenate, nici măcar 10% din total,
cÃ¢nd am fost opriÅ£i din lipsÄƒ de fonduri.
Åži Ã®n ziua de azi, sunt bÃ¢ntuitÄƒ de penisurile rÄƒmase.
De unul în mod special.
Când va veni reporterul, e vital să urmăm regulile mele
despre cum să lucrăm cu presa.
Regula numărul unu, vorbiţi la subiect. E vital.
Trebuie să vorbim doar despre groapă, şi că o vom transforma în parc.
Atât. Da?
Regula numărul doi...
Poftim? Să vorbim la subiect iar?
Da, atât de important e.
Astea sunt primele două reguli. Vorbit la subiect. Da?
Cum să vorbim, Ann?
- La subiect. - Bravo.
Leslie a creat într-o săptămână comitetul pentru a umple groapă,
ceea ce e foarte impresionant.
Până acum singura mea experienţă cu guvernul
a fost încercarea de a primi coşuri pentru materiale reciclabile.
Stai puţin. Oare reuşisem?
- Pa, Leslie. - Pa, Ann.
Mark?
Da.
Îţi fac cinste cu o cafea?
Ăsta e restaurantul lui JJ, locul unde mănâncă politicienii oraşului.
Oamenii care mănâncă aici practic conduc oraşul ăsta.
Ascultă, speram să-mi dai o idee
despre cum să discut cu presa. E primul meu interviu.
Cum rămâne cu treaba aia pentru ziarul de gimnaziu de anul trecut?
Nu. N-o pun la socoteală. Mi-au întins o capcană.
Am făcut o listă cu subiecte de discuţie. Pot să le verific cu tine?
Bine.
Care crezi că va fi prima mutare?
Ce mă va întreba prima dată?
Cum se scrie numele tău.
Desigur.
Din cauza "K"-ului.
- Eşti aşa deştept. - Da.
Bun, să-i fac un tur al clădirii...
Câte subiecte pentru discuţie ai?
Treizeci.
Nu eşti sănătoasă.
Tu nu eşti sănătos.
Am făcut dragoste odată cu Mark. A fost ceva foarte intens.
Bună, O caut pe Leslie Knope.
Bine.
- Mi-am auzit numele. Bună. - Bună.
- Eu sunt Leslie Knope. - Bună.
Sunt directorul adjunct al Ministerului Parcuri şi Recreaţie.
- Shauna. - Malwae-Tweep.
Da, îţi cunosc opera.
Am citit tot ce ai scris până acum.
Ai scris un articol uimitor despre problema ratonilor din oraş.
Cine a lăsat uşa deschisă? Nu...
Şi sunt de acord cu tine. Sunt infractorii mediului natural.
Mersi. Mi-a plăcut replica asta.
Deci, să-ţi fac o mică prezentare a clădirii înainte să începem?
Am mai fost aici. De câteva ori.
- Un tur mic? - Bine.
Sunt 10 picturi murale pe holul ăsta.
Asta se numeşte "Judecata Căpeteniei Wamapo."
A fost făcut în 1936 şi el e căpetenia Wamapo
a fost acuzat de crime împotriva armatei.
Sunt mereu uimită de demnitatea lui înainte să fie ucis de o ghiulea tun.
Mă mir că nu s-a plâns nimeni în privinţa tabloului.
Multă lume o face.
Da, primim scrisori pe tema asta zilnic.
El e Ron Swanson, şeful nostru.
Ron, ea e reporterul despre care ţi-am zis.
N-am nimic de spus.
În legătură cu ce?
Auzi, Haverford,
poate într-o zi îţi vei da şi tu seama cum să scrii un cuvânt din trei litere.
Hai, Ron.
Joc mult Scrabble pe internet cu şeful meu, Ron Swanson,
şi, Dumnezeule,
e cel mai bun.
Mă bate mereu. Mă termină. E formidabil.
Nu pot să-l bat. Ar trebuie să-mi închid contul.
Shauna, ei sunt echipa de şoc.
Bună, lume.
Tom Haverford, băiatul minune. calm ca ciocolata cu lapte.
Ce mod ciudat de a mă descrie.
April Ludgate, 19 ani.
Destul de bună încât să fie oriunde şi a ales să fie aici cu noi.
Şi ultimii membri, Ann Perkins şi Andy Dwyer.
Ei sunt eroii acestei poveşti.
Ann e cetăţeanul care ne-a semnalat groapă.
Şi Andy e cetăţeanul care a căzut în ea.
Super. E în regulă dacă înregistrez asta, nu?
Da. Bun. Aşa va fi literal.
Deci, Leslie, tu te ocupi de comitet.
Îmi pare rău. De fapt e un subcomitet, nu un comitet, deci.
Putem înregistra tot.
Corect. Scuze. Sigur că putem.
Şi aici vă ţineţi şedinţele, de obicei?
Pe bune?
Ţinem şedinţele în multe locuri. Nu le ţinem mereu aici.
Aşa că n-am ştiut cum să răspund exact.
Bine, ce ar fi să pun câteva întrebări restului echipei
şi vorbesc cu tine după?
Bine, grozav. E o idee minunată.
Fiindcă ei sunt adevăraţii eroi. Mă găseşti la mine în birou.
Deci, Andy, spune-mi despre noaptea în care ai căzut în groapă.
Da. E o poveste grozavă.
Tocmai terminasem un spectacol cu trupa mea "Three Skin",
fosta "Four Skin", dar basistul ne-a părăsit din motive personale.
Am luat o scurtătură spre casă,
şi am crezut că văd un prăjitor de pâine aruncat în groapă.
Şi mi-am spus, "Poate ar trebui să-l iau."
Aşa am căzut şi mi-am rupt picioarele.
Ce tragedie.
De ce ai vrea un prăjitor de pâine care era aruncat într-o groapă?
Nu ştiu. Eram beat turtă.
Stai. Erai beat?
Da. Absolut.
- Ştiai asta. - Nu ştiam, nu.
Trebuia să-mi fii spus, fiindcă ţi-am dat calmante la spital.
Probabil nu gândeam pentru că avea femurul rupt
şi eram leşinat de beat.
Andy, nu-mi... nu-mi vine să cred
că aflu asta abia acum.
De parcă tu eşti perfectă. Iei pastile. Bei tot timpul.
- Am reţetă pentru ele. - Vorbiţi la subiect.
Mersi mult că ai spus asta în faţa unui reporter.
Leslie, nu-i chiar aşa rău, nu?
Adică, de ce nu ne întoarcem şi vorbim despre parc?
Ann. Eşti aşa inocentă şi drăguţă.
Reporterii sunt ca rechinii, iar voi tocmai aţi aruncat momeala.
Bună, tocmai am primit cele 15 mesaje de la tine.
Mulţumesc că ai venit.
Am încercat să vorbesc la subiect.
Dar apoi, Ann şi Andy m-au îngropat.
Andy era beat când a căzut în groapă.
Şi se pare că Ann ia anticoncepţionale.
Bine.
Shauna e în camera de conferinţă,
şi scrie un articol foarte prost şi ne va distruge pe toţi.
Te rog fă ceva.
April, să te întreb ceva.
Crezi că sunt în top cinci cei mai arătoşi indieni din Pawnee?
- Nu. - Cine crezi că e mai arătos ca mine?
Hashish de la urbanism?
Tommy băiete.
Să-ţi spun ceva, Tom. Eşti praf la scrabble.
Ştiu. Mă distrugi.
Eşti mai slab ca fosta mea nevastă, iar ea era groaznică la scrabble.
Şi e o curvă.
Fii atent, omule. Îţi vine eu de hac zilele astea.
- Mă antrenez. - Nu prea cred asta.
Se numeşte Tammy Swanson şi e o adevărată nenorocită.
Leslie. Trebuie să plec.
Hai să facem interviul mâine dimineaţă la groapă.
Da. Perfect.
Super. Voi chema şi un fotograf.
Bine. Super.
Pe mâine atunci.
Dezastru evitat.
A fost uşor, nu?
- Da? - Mergem cu maşina ta?
Absolut.
Bine. Nu-mi place să conduc.
E o privelişte superbă de acolo.
E un loc grozav să faci poze. Şi acolo la fel, deci...
Cred că e bine aici.
Bună!
Scuze de întârziere.
Nicio problemă.
Locuieşti pe lângă Mark?
Nu, chiar deloc.
Deci te-a adus cu maşina cumva?
Da.
Ai un stilou? Pentru că eu n-am...
Nu, scuze.
Michael, îmi împrumuţi ceva de scris?
Cred că da, da.
Nu vreau să mă plâng,
dar cred că Shauna e puţin cam neprofesionistă.
A întârziat 15 minute.
E îmbrăcată la fel ca ieri.
Şi a trebuit s-o aducă...
Cât de mare a terenul ăsta?
- Leslie, cât de mare... - Poftim?
- Cât de mare e terenul? - Cine?
Nu ştiu. Tu să-mi spui. Cât de mare e?
O sută şi ceva. În jur de 100. Nu ştiu.
O sută de ce?
Nu ştiu, Shauna Malwae-Tweep.
Nu ştiu. Nu... Presupun că nu ştiu nimic.
Te simţi bine?
Mă duc să iau ceva din maşină.
Ce faci?
Îl bat măr pe Ron la Scrabble.
Tocmai am găsit "lexicoane" pentru un miliard de puncte.
- Nu... - Ce?
Îl lăsăm să mă bată, toanto.
Cum spui tu.
Pe bune. "Lateral, comunal, zonal"?
Ai pus un "Z"? April.
Deci când ai început să lucrezi la Ministerul Parcurilor?
Acum câţiva ani.
Mama mi-a obţinut postul.
Eram calificată pentru el. N-a fost nepotism.
Rahat pe băţ. Bine, tehnic, da, a fost nepotism.
Dar... Dumnezeule. Nu, n-a fost.
Scuze.
Nu-i din cauza ta. Doar că... sunt frântă.
N-am dormit deloc azi-noapte. Deci...
- Bună, Leslie. - Bună! Eşti acasă.
Da, sunt.
Făceam un interviu la groapă, şi mergea destul de bine.
De fapt, mergea perfect.
Dar m-am hotărât să plec în mijlocul lui
pentru că am zis că i-am dat gata deci de ce să insist, nu?
- Da. - Pot să intru?
Sigur, da.
- Grozav. - Intră.
Cum a fost? N-a zis nimic că Andy era beat, nu?
Nu, doar întrebările standard.
A fost ceva enervant totuşi.
S-a culcat cu Mark.
Glumeşti.
Aş fi vrut eu. Au făcut-o.
Shauna Malwae-Tweep şi Mark Brendanawicz s-au culcat împreună azi-noapte.
Cine a făcut sex?
Mark cu reportera.
Am zis eu. Am zis că o s-o facă.
- Ţii minte? - Da.
Chiar a făcut-o. A zis c-o să se întâmple.
De ce se poartă bărbaţii aşa?
De ce nu pot fi profesionişti?
Bărbaţii sunt nişte câini.
Poate chiar se plac.
N-o place.
Poate gândea cu cârnăciorul, nu cu creierul adevărat.
Dumnezeule. Andy, încetează.
Bărbaţii fac asta. E dezgustător.
Ar trebui să vorbesc cu el.
Să mă asigur că n-a spus nimic despre proiect.
Da. Absolut, ar trebui să vorbeşti cu el.
Da. Bună idee, Ann.
Pariu că n-a folosit prezervativ.
Andy, Doamne!
Bună, Mark. Pot intra la tine în birou?
Trebuie să vorbim despre ceva mai delicat.
Mi s-a atras atenţia despre ceva ce necesită atenţia ta.
Mi s-a atras atenţia că ai făcut sex cu dra Malwae-Tweep.
E ceva personal.
E imoral şi iresponsabil ca un funcţionar public să facă sex
cu un membru al presei.
Mai ales când faci sex cu cineva aşa uşuratic.
Adică, faci sex cu ea şi...
Voi spune ceva. Nu vreau s-o interpretezi greşit.
Dar te porţi ca o încuiată.
Nu pot permite un asemenea comportament cuiva care lucrează în subcomitetul meu.
Atunci demisionez din subcomitet.
Shauna Malwae-Tweep.
Bună, sunt directorul adjunct al Ministerului Parcuri şi Recreere...
- Leslie? Bună. - Da, bună.
Am mâncat din greşeală un sandviş expirat.
Ce?
M-am purtat ciudat la groapă fiindcă am avut o toxiinfecţie alimentară
din cauza unui sandviş expirat.
Aşa că, speram să repetăm interviul.
Poate la prânz. Fac cinste.
Da, cred că sunt disponibilă. Presupun că fără mâncare mexicană.
De ce?
Din cauza sandvişului.
Da, n-a fost un sandviş mexican.
Eşti sigură că e bine ce faci?
E cel mai bun lucru din meniu.
Ascultă, simt că am deviat de la subiect la groapă.
Da, te-ai purtat puţin ciudat.
N-aş spune ciudat.
Doar că, încercăm să transformăm un loc periculos într-un superb parc
şi un articol pozitiv ne-ar putea ajuta mult să reuşim.
Super.
Care crezi că sunt şansele ca parcul acesta să devină realitate?
Pot spune peste 100%? Aş minţi dacă aş spune mai puţin.
Pari mai încrezătoare decât alte persoane cu care am discutat.
Îţi pot spune câteva citate?
Chiar te rog.
"Groapa din stradă Sullivan va rămâne mereu o groapă."
Până va deveni un parc.
Da, sunt de acord.
"Mai bine ai scrie despre inorogi, fiindcă sunt mai reali decât parcul ăsta."
Serios? Spune-i asta unei fete de 14 ani.
"Ar trebui să scri despre cum se însoară Papa
fiindcă e mai probabil să se întâmple asta decât parcul."
Sunt unele ţări în care Papa se poate însura.
"Ar trebuie să scrii despre maimuţe vorbitoare."
Serios? Ai văzut "Vrăjitorul din Oz".
"Ar trebui să scrii despre spiriduşi."
Spiriduşii există.
"Ar trebui să scrii despre cum cade Soarele de pe cer."
De ce ai scrie aşa ceva? E...
Cineva spune doar "Nu."
"Parcul ăsta nu va deveni niciodată realitate."
Pot întreba cine a spus asta?
Mark Brendanawicz.
- Da. - Bună.
Bună.
Putem vorbi puţin?
Da, ce s-a întâmplat?
Trebuie să găsim o cale să îndreptăm chestia asta cu reportera.
De ce contează aşa mult?
Se pare, că va publica tot ce i-ai spus.
Dar nu i-am spus nimic.
"Parcul nu va fi construit niciodată?"
Dar am vorbit neoficial.
I-ai spus că e neoficial?
Trebuie s-o spui?
Dumnezeule.
Bună. Mulţumim că te întâlneşti cu noi.
Sigur.
Bună, Mark.
Bună.
Am auzit că vei publica unele chestii pe care le-am zis despre parc.
Da. Şeful meu adoră asta.
Am aprecia dacă n-ai publica asta pentru că încercăm să construim parcul...
Nu înţeleg.
Ai spus asta, da?
Tehnic vorbind.
Tehnic vorbind?
Ştii, te-ai ridicat să scrii articolul şi eu am spus,
"Rămâi în pat. Parcul ăla nu va fi construit niciodată."
Corect. Şi apoi m-am întors.
Da, dar partea importantă a fost, "Rămâi în pat".
Adică, aş fi spus orice în momentul ăla dacă te-ar fi făcut să rămâi în pat.
Bine, fiindcă suntem, ştii tu, într-o relaţie,
nu voi publica ce ai spus.
- Super. Mulţumim mult. - Cu plăcere.
N-aş spune într-o relaţie.
Adică, pe viitor.
Dumnezeule.
Ce?
Ron Swanson.
Tom.
Ron, nu ştiu ce să zic, omule. April a stat la calculatorul meu.
Eram logat. A jucat puţin Scrabble.
N-am fost eu.
Nici nu ştiu ce-s alea lexicoane.
Am crezut că sunt maşini de lux.
Tu eşti regele cuvintelor. Probabil a trişat.
Ştiam că nu poţi fi tu.
Nu ai vocabularul necesar.
Ştiu.
Nici măcar nu ştii să scrii vocabular.
Aşa e. V-O-G-X...
Era bine? Nu.
Suntem în regulă.
Nu sunt idiot. Ştiu că Tom pierde intenţionat.
Dar îmi place Tom.
Nu munceşte prea mult pe aici.
N-are iniţiativă. Nu e un om de echipă.
Niciodată nu vrea mai mult.
Tom e aşa cum vreau să fie un angajat guvernamental.
Bună, eşti ocupată?
Scriu un articol critic despre etica presei în "Gazeta Pawnee"
deci, da, sunt puţin cam ocupată.
Voiam să-ţi cer scuze.
Serios?
Da.
N-ar fi trebuit să fac nimic cu reportera aia.
I-ai pus-o lu' Malwae-Tweep? Super.
Da, dar nu se va mai repeta.
- S-a terminat. - Deci e disponibilă.
Chiar am crezut că ce am spus e neoficial.
Dar ai avut dreptate şi ar fi trebuit să te ascult.
Am vrut s-o fac să renunţe la citatele alea şi lucrurile au devenit dubioase.
Apreciez că ai încercat.
Vrei să te întorci în subcomitet?
Absolut.
Vei primi răspunsul într-o lună.
Mark, pot să te întreb ceva?
Nu ai crezut când ai spus că parcul nu va fi făcut niciodată, nu?
Parcul va fi construit.
Bine ai revenit, membru al subcomitetului Mark Brendanawicz.
- Mersi. - Eu îţi mulţumesc.
- Mulţumesc. - Eu îţi mulţumesc.
- Mersi mult. - Eu îţi mulţumesc mult.
Frate, tipul ăla şi-a pus-o cu nişte gagici nebune.
Articolul a fost publicat şi a fost aşa şi aşa.
"Un teren abandonat din stradă Sullivan a fost propus ca locaţia unui nou parc.
Partea asta e bună. Am vorbit la subiect aici.
Apoi devine puţin neplăcut.
"Destul de beat, Ann ia pastile."
N-am "vomitat", am scuipat.
Restaurantul lui JJ e menţionat în mod plăcut.
Uite aici. La final.
Scrie şi citez, "Vom vedea".
Se termină cu o notă optimistă.
Traducerea: drăcuşoru_creţ