Noen ganger står tida helt stille.
Øyeblikk da du på knapt et sekund gjenopplever
alle de viktige øyeblikkene i livet ditt.
Å glemme eller å huske...
Jeg trodde at jeg kunne glemme fortida hvis jeg tok pengene.
Hvordan kunne jeg være så naiv?
Du kan ikke glemme hvem du er,
for det vil alltid dukke opp noen som får deg til å huske.
Om det var deg, hvorfor lyve til meg? Alba.
Nå skjønner du.
Jeg visste ikke at du var her.
Det er sant.
Jeg har tenkt så ofte på hvordan jeg ville se deg igjen.
Krysse gata med en mann og to barn.
Eller i avisa som den første kvinnen som oppnådde gud vet hva.
Jeg har forestilt meg alt...
...bortsett fra dette.
-La meg gå. -Legg igjen pengene og lukk safen.
Det kan jeg ikke.
Jeg trenger disse pengene. Du forstår ikke.
Hvorfor? Si det.
Hvorfor vil du robbe meg?
Hvis jeg ikke har pengene innen 13.00, er jeg i skikkelig trøbbel.
Francisco?
Alle skåler nede med sjampanje, og du er her.
Noen regninger for cocktailselskapet måtte betales på forhånd.
-Jeg kom etter pengene. -Hvor var de?
Jeg visste jeg hadde lagt dem her.
Du må være mer forsiktig.
Feil person kunne få tak i dem.
Forresten hadde du rett. Det var dumt å gi den nye jenta ansvaret.
Trodde hun ville klare det.
Samme det. Alt gikk bra.
Den jenta, Lidia, trollbandt meg.
Faren min smiler fra øre til øre.
"Vi har skapt historie, min sønn!"
Jeg trenger minst to drinker før han begynner å skryte foran kongen.
Francisco!
Jeg skal få vaktene til å skifte låser på kontoret og safen.
Men nøklene dukket opp.
Ja, men vi har mange nye ansatte denne uka.
Vet aldri hvem man kan stole på.
Ikke la meg være alene for lenge...
...med de gamlingene.
-Drar du allerede? -Hører ikke til her. Slutter.
-Lidia. -Kan du levere den for meg? Jeg må dra.
Hvis det handler om samtalen, kan jeg snakke med Sara.
-Jeg vil ikke det. -Hun kan hjelpe deg.
Jeg vil ikke ha hjelp. Av deg, Ángeles, eller noen av dere!
Hvorfor ikke? Vi er venner.
-Jeg har ingen venner, Marga. -Jeg trodde...
Nei!
En du har kjent i to dager, er ikke din venn!
Ikke hjelp eller stol på henne. Du kjenner henne ikke!
Du vet ikke hvem jeg er.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Pokker ta den kvinnen.
Hva vil du at vi skal gjøre?
Jeg vil ha pengene mine. Hent dem.
Hva om hun ikke har dem?
Før henne til meg.
Frøken Millán.
Ángeles, samtalen i dag gjorde det klart at du er mer enn klar for forfremmelsen.
KAPITTEL 2: MINNENE
Du må ha oppsyn med jentene, så tenk over det før du bestemmer deg.
-Sara. -Herr Francisco.
Jeg ser etter frøken Aguilar. Vil snakke med henne.
Hun dro.
Hun hentet tingene sine og dro for noen minutter siden.
Hun ba meg levere inn oppsigelsen for henne.
Takk.
Kom her, blåøyde.
-Mario, vi bør ikke gjøre dette. -Hva er i veien?
Jeg er bare en mann som feirer at jeg omsider har fått en skikkelig jobb
med en kvinne i armene som gjør ham gal.
Du mener "elskerinne".
Jeg skal forlate henne. Det er et tidsspørsmål.
Vi skulle ikke gjøre dette her før kona di slutter.
Har det noe å si?
Hvordan kan du være så sikker på at hun vil slutte?
Fordi jeg er mannen hennes...
...og jeg beordret henne til det.
Sara har forfremmet henne...
...og ut ifra det jeg har hørt,
er forholdene mye bedre enn det hun har hatt tidligere.
Hun har ikke sagt noe til meg.
Ingenting kan rettferdiggjøre Lidias oppførsel mot deg.
Vi har alle problemer.
Du savner hjembyen, jeg har blitt kastet ut hjemmefra...
Marga!
Det er fyren som fikk tilbake veska mi.
-Han? -Han jobber her.
Han jobber i administrasjonen. Jeg tror han heter Pablo.
Jeg kan ikke tro det. Pablo fra administrasjonen.
Han er en av abonnentene. Jeg kobler alle telefonene hans.
Se på ham.
Er han ikke kjekk? Han er så søt.
Jeg var så redd i går at jeg ikke så det.
Han er lekker, hva?
Lekker...
Han er for langt unna til å se om han er lekker.
-Introduser deg, så kan du si det. -Nei... Er du gal?
Etter at jeg dummet meg ut, nei.
Jeg bare løp, Carlota, som om han var tyven.
-Kom igjen, Marga. -Nei.
-Se deg for. -Beklager.
Beklager, frøken. Jeg så deg ikke.
Av og til er jeg skikkelig klumsete.
En pussig måte å omsider treffe Mario på.
Mario?
Mannen min.
Har ikke hatt anledning til å introdusere dere, men dette er Carlota og Marga.
Hyggelig å hilse på deg.
-Skal vi gå? -Ja.
-Ha det. -Ha det.
Skal vi gå, kjære?
Og jeg må hente Sofía hos fru Maria.
Nei, jeg har snakket med henne.
Sofía overnatter hos henne i natt.
Hvorfor det?
Fordi du må spise og danse med mannen din.
Jeg ser fram til å se deg nyte det livet jeg skal gi deg når du slutter å jobbe.
-Kom igjen, si det. -Hva da?
Tankene dine er et annet sted.
Nei, Carlota, det går bra. Jeg...
-Marga, du er en åpen bok. -Carlota...
Du har vært slik siden jobben.
-Nei, det går bra. -Si det.
Jeg kan være en pest og en plage når jeg vil vite noe, så bare si det.
Alt er faktisk bra. La oss droppe det.
-Er du sikker? -Ja.
Carlota, du har besøk.
Hva gjør du her, mor?
Det hjalp ikke å kaste henne ut.
Hun har ikke vurdert det, og hun står fast på sitt.
Det har ikke gått lang tid. Om noen dager kunne vi...
Og hva vil folk tro?
At jeg ikke kan få skikk på min egen datter?
Vi prøvde din måte. Nå er det min tur.
Emilio, ikke gjør noe vi kan angre på.
Jeg vet hva jeg må gjøre.
Deres Majestet, vi kan ikke hvile
hvis vi vil at selskapene skal ha framgang slik de har hatt hittil.
Det er en ambisiøs plan, med tanke på at verden ikke er uendelig.
Som man sier: "Gode forretninger betyr å være ett skritt foran."
Det betyr bare at man ser inn i framtida.
Og her har vi eksperten vår.
Francisco, omsider.
Deres Majestet, beklager at jeg er sent ute.
For tre år siden trodde jeg han var gal
da han foreslo en skyskraper i hovedstaden, og se nå.
Det var faktisk Carlos' idé.
Men det hadde ikke blitt en realitet uten din innsats.
Han hyret arkitekten og hadde oppsyn med byggingen.
Tre år med kolossalt mye arbeid.
Å, Deres Majestet...
La ham bruse med fjærene som en påfugl.
Du trenger ikke hans ros. Du har aksjene hans.
Går det bra?
Ja.
Ikke bry deg om det han sa. Ikke gi ham gleden av det.
Takk.
Opp med humøret.
Du har mer enn nok grunner til å være glad.
Og jeg tror vi kan finne enda en, for jeg har tenkt på det...
...gått gjennom det igjen og igjen,
og jeg ser ingen grunn til at vi ikke kan få barn sammen.
Kan du tenke deg en liten Francisco som løper leende rundt i huset?
Jeg blir stadig mer begeistret for ideen.
Hva er i veien?
Er du ikke glad?
Selvfølgelig er jeg det. Det er ikke det.
Hva er det da?
Francisco, jeg vil bli mor.
-Jeg vil bli mor. -Elisa, vil du bli mor?
Har du tenkt på om det er et bra tidspunkt for oss?
For selskapet?
Selskapet?
Hva med familien?
Jeg bruker hele livet på å tenke på Cifuentes-navnet.
Ikke si hva jeg må eller ikke må gjøre.
En dame spør etter deg ved inngangen.
Si at jeg kommer om et øyeblikk.
Beklager å bry deg. Jeg har det du ba om.
Kom inn.
Sara, kom på kontoret mitt i morgen tidlig.
Det er en liste over abonnenter jeg vil at du skal høre på.
Francisco, jeg trenger hjelp.
Med åpningen av bygningen har jeg knapt noe tid.
Få en operatør til å ta seg av det.
Greit.
Sara!
Noen du kan kontrollere.
Herr Benjamin, jeg er glad du kunne komme.
Hvem takker nei til en slik invitasjon?
En av de begivenhetene man forteller barnebarna sine om.
Det var nettopp derfor vi måtte invitere noen fra regjeringen.
Men jeg var ikke sikker på om du kunne komme. Du er så opptatt.
-De siste ukene har vært tøffe. -Kan tenke meg det.
Det å leve et dobbeltliv er ikke enkelt.
Unnskyld?
Ikke spill overrasket.
Du kan narre kona di, men ikke spill uskyldig med meg.
Jeg har ikke en god dag.
Transkripsjoner av samtalene dine med din kones søster,
alt fra de siste ukene.
Hva vil du ha?
Regjeringens fullmakt... altså, din fullmakt...
...til å øke abonnentenes avgifter.
Kom igjen, du kan overbevise hvem som helst.
Jeg tror jeg kan hjelpe deg.
Herr Ricardo vil like lyden av det.
Men selskapet må også gjøre meg og regimet en tjeneste.
Vi vet at en del av det militære er misfornøyd med myndighetenes ordrer.
Kongen frykter et kupp.
Han vil ha opprørernes navn og datoen for kuppet.
Regn med vårt samarbeid og vår tjeneste.
Ingenting, ingen spor etter pengene.
Beltrán sa de skulle være her.
Fortsett å lete.
La oss finne henne!
Inn med deg.
Her, ta denne på deg.
Kom igjen. Vil du få lungebetennelse?
Kom igjen.
Hvorfor stengte de deg inne?
Det er en feil. Jeg er ingen tyv.
I denne byen kan du havne her bare ved å se sånn ut.
Du ser ikke ut som en tyv, og du er også i denne cellen.
Ja, men det er en forskjell.
Vet du hvor lang tid det tar å få meg ut?
En time. To, toppen.
Men du... Hvor lenge har du vært her?
Kjæresten min vil finne meg og få meg ut...
Ja, sikkert.
Her er et tips. Ikke vent på at en mann skal ordne opp.
Han har sikkert byttet deg ut deg alt.
Kom igjen. Kausjonen din er betalt.
Victoria lærte meg å glemme.
Hun lærte meg å ikke binde meg til noe jeg ikke kan forlate.
Folk som tror de er våre venner,
er bare folk vi kan utnytte når vi trenger dem,
før vi forlater dem.
Det var det Victoria sa.
Hva gjør du her?
Jeg ville si unnskyld. Oppførte meg som en idiot i morges.
Følte meg ille og lot det gå utover deg. Ikke din feil.
Unnskyld.
Det er greit.
Ikke rart du var nervøs. For samtalen, mener jeg.
Så ikke tenk på det.
Takk.
Jeg skal ikke oppholde deg. Jeg ser at du er opptatt.
Ha det, Marga.
Lidia! Vent!
Velkommen til pensjonatet, Lidia.
Heldigvis er Lola i kirka.
Hun dro for 50 minutter siden. Det er ti minutters gange...
Carlota sa det var nok av tid for...
Hva kalles det? En soirée.
Det viser seg at det betyr "fest" på fransk.
Beklager. Du har fått deg en republikansk suffragette-kjæreste.
Hvem sa "kjæreste"?
Nei, jeg er fri. Og hvis du er imot kvinners stemmerett...
Hvis kvinner stemmer, rammer det oss, for de fleste er husmødre eller religiøse,
så de stemmer på det mannen eller kirka sier.
Så problemet er at de er avhengige...
Det ser ut som et fagforeningsmøte.
Ja.
-Det er slik en revolusjon starter! -Du er omsider her!
Og en gjest i siste liten.
Hva gjør du her?
Du ga klart uttrykk for din oppfatning av oss i morges.
Hun har bedt om unnskyldning.
Ja... jeg lot det gå utover dere, men det var ikke deres feil. Jeg er lei for det.
Greit. Ta deg en drink. Hva har du med?
Anisette. Har du virkelig kjøpt anisette?
Det er det de drikker i min by.
-Har du drukket anisette noen gang? -Aldri.
Men de sier det hjelper deg å glemme.
Går det bra med deg?
Jeg åpnet døra, og der var Ángeles' ektemann...
...og Franciscos sekretær, Carolina...
...som...
Ja, du skjønner.
Jeg vet ikke. Skal jeg si det til henne eller ikke?
Hvis det var meg, hadde jeg likt å vite det.
Men Ángeles er mor. Hun er gift med barn.
-Hva ville du ha gjort? -Du og jeg er veldig forskjellige.
Men hvis du hadde sett dem og måtte treffe Ángeles dagen etter...
...ville du ha fortalt det?
Jeg misliker at folk blander seg,
så jeg gjør det ikke selv. Man blir spart for mye bry.
Og du unngår å bli såret.
Ja, du har rett.
Anisette, jeg håper du fungerer.
Dessuten er Ángeles en smart dame.
Hun må vite hvordan mannen er.
Mario, jeg har ikke fortalt...
Sara vil forfremme meg. Det var derfor jeg ikke kunne si opp.
Jeg sa det ikke, for jeg visste ikke hvordan du ville reagere.
Og vi har kranglet så mye. Jeg var redd du ikke ville forstå.
Hvorfor sier du det nå?
Fordi jeg vet hva jeg vil nå, Mario.
Jeg hører deg og ser hvilken flott kveld vi har...
...og jeg vet hva jeg vil.
Jeg vet at jeg vil være sammen med deg.
Og jeg tror at...
...det beste for meg er å slutte å jobbe.
Jeg elsker deg.
Nå vil jeg fortelle alle menn at de er svin.
De er svin, og de bryr seg ikke om hva vi synes.
-Hva sier du? -Sett deg.
Du drakk for mye anisette.
Er jeg brisen? Hva har det med saken å gjøre?
-Er du enig med meg? -Ja.
Jeg vet at noen av dem prøver å gjøre det rette. Hvem vet?
Du har rett.
-Som Pablo. -Hvem er Pablo?
-Helten min. -Slutt å drikke.
Han hindret at jeg ble ranet. Han er så søt, og han har krøller.
Jeg elsker krøller, men jeg er en feiging.
Jeg takket ham ikke engang. Han fikk veska mi tilbake...
Kan du tro det? Jeg kan ikke.
Men jeg skal fikse det nå.
Jeg skal skrive et brev og takke for at han reddet meg.
Marga!
Apokalypsen er her!
-Fru Lola! -Gjør meg en tjeneste.
Legg dette i selskapets postboks. Vær så snill.
-Ok. -Lover du?
Jeg lover.
Festen er over. Gå ut kjøkkendøra.
Kort, men det får holde til i morgen.
Kom igjen. Fort deg.
Hvor skal du, jomfru Maria?
Har du det travelt med å legge deg?
Du kan ikke være trøtt etter å ha gjort dette huset til en syndens hule.
Menn i dette pensjonatet! Har du verken moral eller skam?
Bestemora di vil bli sjokkert
når hun finner ut at barnebarnet er et ludder!
Du er et ludder!
Jeg er 21, fru Lola...
...og jeg jobber for å betale for det rommet.
Ring bestemora mi, men jeg er ikke en liten jente.
Jeg trenger ingens tillatelse for det jeg gjør med livet mitt.
Fru Lola?
Herregud, jeg kalte henne et ludder.
Det er ikke meg. Det var anisetten.
Er du sikker? De sier at barn og fulle snakker sant.
Ikke si at du ikke hadde det gøy, om så bare litt.
Vi blir vel ikke sparket ut?
Nei, Lola bjeffer mer enn hun biter.
Slapp av. Når hun legger seg, kan du dra hjem.
Jenter... kan jeg få bli her hos dere?
Bare i et par dager, til ting roer seg og jeg finner en løsning.
Har det skjedd noe med deg?
Beklager.
Beklager, jeg vil ikke bry dere med mine problemer.
Dere har nok med deres egne.
Nei, slapp av.
Hvis du snakker om det, vil du føle deg bedre.
Sett deg.
Hvorfor kan du ikke dra hjem?
Dette er mora mi.
Vel, hun var det.
Hun ble syk nylig.
Legene sa at de ikke kunne gjøre noe for henne,
og at det beste for henne var å nyte...
...den korte tida hun hadde igjen.
Så jeg bestemte meg for å ta henne med til Argentina,
noe vi alltid hadde ønsket å gjøre sammen.
Jeg var villig til å gjøre alt, selv låne penger fra skurker.
Men sykdommen kom meg i forkjøpet...
...og tok henne bort før jeg kom meg bort herfra.
Og alt jeg hadde igjen, var enorm gjeld...
...og skurker som jakter på meg for penger jeg ikke har.
-Hvor mye skylder du dem? -Mye, Marga.
Og de vil ha pengene nå.
De er farlige, og jeg frykter at de skal finne meg.
La meg se... Det må være en løsning, noe vi kan gjøre.
Jeg tror det er én måte jeg kan bli kvitt dem på.
Tja...
...vi kan bli kvitt dem på, for...
Jeg kan ikke gjøre det uten et par...
Et par venner.
Ja.
To venner.
En haug med triste historier...
Det slår aldri feil.
Og hvis man legger til litt tårer,
kan du få de fleste til å risikere det de skatter høyest.
Ángeles!
Hallo.
Lidia, jeg trodde ikke du skulle komme tilbake.
Jeg har ikke det, men jeg trenger en tjeneste.
Men vit at du kanskje risikerer jobben.
Alle jobbene, men det er for en god sak. Noen typer vil...
Jeg kan forklare.
Nei, det er ikke noe å forklare.
Hva må jeg gjøre?
Kan du virkelig få en samtale til å virke som om den er fra Frankrike?
Jeg har jobbet her i årevis.
Marga, vær på utkikk etter Sara.
Ja, jeg skal følge med.
Gå inn.
Herr Pascual!
Sett deg inn.
Kan du abonnentens nummer?
San Blas 415.
415 San Blas.
Carlota, jeg må snakke med deg. Kan du komme?
Ikke nå. Vi snakkes senere.
Hei!
-Hvor fikk du alle disse pengene fra? -Faren din.
For å forlate deg.
Han tror jeg overbeviste deg om å bli frigjort.
Jeg beklager.
-Hallo. -Du har en telefon fra Paris.
Vil du ta den?
Ja, selvfølgelig.
Bonjour, Beltrán.
Hurpe.
Du kan be skurkene dine om å la meg være eller hente passene sine...
...og krysse Pyreneene.
Jeg gir meg ikke før jeg får tak i deg.
Hva driver dere med?
Snakk. Hva gjør dere?
Frankrike, hva?
Hvordan du enn gjorde det, skal jeg finne deg
og få tak i pengene mine.
Pengene mine, ellers rapporterer jeg deg og ser til at du blir henrettet...
Jeg vil ha en forklaring.
Du også?
Dere vet alle hvor alvorlig det er å la uvedkommende
benytte seg av sentralbordet.
Dere må forklare dere til direktøren.
Han får avgjøre om dere skal gå i frøken Aguilars fotspor
og ende opp på gata.
-Nei, de... -Det holder!
Bli med meg, alle sammen.
Kom igjen.
Herr Francisco, beklager at jeg ringte deg hjemme.
Det var visst ikke nok for frøken Aguilar å ødelegge kongens samtale.
Hun tror sentralbordet er hennes stue og gikk inn med noen venner.
Det er min feil. De har ingen skyld i dette.
Du kan forklare det på kontoret mitt.
Resten av dere venter utenfor.
Jentene hadde ikke noe med det å gjøre. Det er urettferdig.
Trodde ikke jeg fikk se deg igjen.
Det er bare fordi jeg ikke hadde noe valg.
Hva har du gjort?
Jeg trengte sentralbordet og jentene.
Hvorfor?
For å få noen til å tro at jeg var ute av landet.
-Hvem er denne personen? -Har det noe å si?
Jeg vil vite om du er i fare, Alba.
Jeg skylder penger...
...og risikerer å havne i fengsel eller verre.
Det var derfor jeg åpnet safen.
Jeg er ikke den jenta du kjente.
Det er dette jeg har blitt.
Når du betaler disse menneskene...
...kan du starte et nytt liv? Kanskje her?
Har ikke vært avhengig av noen på ti år. Dette blir ikke noe unntak.
Jeg sa ikke at jeg ville gi deg pengene. Det ville bli et lån.
Du kunne betale det ned og komme tilbake på jobb i morgen.
Beklager.
Jeg finner en vei ut av dette, slik jeg alltid har gjort.
Hvis du ikke blir, mister jentene jobbene sine.
Det er de som får svi.
Alba...
Jeg er heller ikke gutten du kjente hjemme.
Vil du teste meg?
Det våger du ikke.
Jeg kan gjøre hva som helst for å holde deg nær meg.
Frøken Aguilar forklarte det, og alt er i orden nå.
Ikke la det skje igjen. Ok?
Tilbake til plassene deres.
-Og Sara... -Ja, herr Francisco.
Frøken Aguilar kommer tilbake til selskapet.
Men hun skal jobbe med kundestøtte.
Det er straff nok for en ny jente.
Frøken Aguilar!
Sara, jeg vil snakke med deg alene.
Først Carlos, nå Francisco.
Hoder har rullet for mindre her, men du står fortsatt.
Jeg vet ikke hva du gjorde på kontoret for å slippe unna,
men jeg kan forestille meg det.
Vær veldig forsiktig.
Du går tom for sjefer å manipulere.
Du skal være forsiktig.
Fra nå av går du din vei, og jeg går min.
Du ønsker ikke meg som fiende.
Det garanterer jeg deg.
Et statskupp!
Det er det regjeringens delegat frykter.
Her er en liste over de mistenkte kasernene.
Enhver detalj som kan hjelpe oss.
Hvem som står bak, når de planlegger å gjøre det...
Greit.
Og Sara, absolutt diskresjon, som vanlig.
Frøken Aguilar, du har en pakke fra administrasjonen.
Takk.
Jeg lurer sånn på hva Lidia sa til Francisco slik at vi fikk gå.
Jeg har slik hodepine og vondt i magen...
-Og du storkoste deg! -Om jeg bare hadde husket det.
Jeg kan ikke tro det.
Jeg kom på det nå. Jeg skrev et brev til Pablo.
Hvilken Pablo? Din Pablo?
Han er ikke min Pablo. Vel, jo. Jeg ga det til noen...
-Hva står det i det? -Jeg husker ikke.
Marga!
Hvor er brevet?
Jeg la det i postkassen i morges.
De leverer posten nå. Spør etter Diego.
Ricardo, skru det på!
Diego, er det noe til meg?
Takk.
Hva skjedde? Leste han brevet?
Ja.
Men jeg tror ikke han så meg.
Det er Pablo. Carlota, det er Pablo.
Så ta den og ordne opp.
Nei, Carlota.
Nei, vær så snill. Carlota, nei.
Operatør 47. Hva kan jeg hjelpe deg med?
Ja, hallo. 47?
Er dette Marga?
Nei, det er ikke Marga.
Men du sa at du var operatør 47.
Sa jeg? Jeg må ha sagt feil. Jeg er operatør 57. Fem-sju.
Dette er Pablo i administrasjonen. Jeg vil gjerne snakke med operatør 47.
Beklager, operatører og abonnenter har ikke lov til...
Jeg vet det, men det er viktig.
Slapp av, det går fint.
Jeg kommer ned og snakker med henne selv.
Nei. Det er ikke nødvendig.
Hva ville du snakke med henne om?
Med all respekt, det angår ikke deg.
Nei, selvfølgelig ikke.
Operatør 47 er ikke her.
Ok. Og når kan jeg snakke med henne?
Aldri.
Hun jobber ikke her lenger.
Hun dro hjem fordi hun ikke taklet bylivet.
Vel... Greit.
Mange takk.
Beklager bryet. Og du er...
Jeg er operatør 57... 47... 57. Ikke glem det.
En fornøyelse, frøken 57.
Samme her, Pablo.
Ha en god dag.
Operatør 57?
Du løy til ham.
Du roter deg opp i problemer!
Kundestøtte, teknisk- og abonnementstjeneste. God ettermiddag.
Aguilar! Jeg ante ikke at du jobbet med kundestøtte.
Hvis ikke sjefen hadde fått den smarte ideen
om å få en nyansatt til å ta kongens samtale...
Du har rett, sjefen burde først beklage og så ta deg med ut på middag i kveld.
Du ringer nummeret for kundestøtte, ikke det for å flørte med staben.
Hvorfor skulle jeg ellers ringe?
Jeg har et problem... med linja.
-Dette er din linje. -Den andre linja.
Merk deg det, frøken. Viktig. Nei, veldig viktig.
Ja. Når begynte du å få problemer?
For 30 sekunder siden.
Kan du beskrive det?
Jeg har en reservasjon for to på Madrids mest eksklusive restaurant,
og følget mitt meldte avbud,
så teknisk sett trenger jeg din assistanse umiddelbart, frøken Aguilar.
Beklager, denne avdelingen tar seg ikke av den typen krav.
Du må ringe noen andre.
Mange jenter på sentralbordet er villige til å hjelpe deg.
Jeg har ringt sentralbordet mange ganger,
men mellom deg og meg var jeg ikke tilfreds.
Har det falt deg inn at de kanskje ikke er tilfredse med deg?
Kanskje.
Det er bare én måte å finne det ut på.
Bli med meg på middag.
Ha en fin kveld, herr Carlos.
Bra. Kl. 20.30. Jeg sender en bil.
Vi ses.
Er dette Laura García?
Jeg ringer på vegne av Telefonselskapet.
Vi ser etter en erstatning for en operatør.
Kan du komme innom i morgen til et intervju?
Takk.
Ángeles, går det bra?
-Hvem erstatter du? -Meg.
Jeg forlater selskapet, jenter.
Men hvorfor?
Fordi...
Mario og jeg bestemte oss for lenge siden for at dette var midlertidig og...
Mario mener det er det beste for familien, og det gjør jeg også.
Men jeg liker jobben min.
Så ikke slutt. Du trenger ikke gjøre alt Mario sier.
Carlota, du forstår ikke.
Familien er veldig viktig for meg.
Familien kommer i første rekke.
Mario er utro med en dame som jobber her.
Det er derfor han vil du skal slutte.
Ángeles! Vent!
Vent!
Ángeles, vent!
Du kjenner ikke meg. Du kjenner ikke Mario.
Mario lyver til deg.
-Du vet at han lyver. -Det er ikke sant.
-Han lyver til deg. -Det er ikke sant.
Jeg har prøvd å hjelpe deg, og nå vil du ødelegge ekteskapet mitt.
Det er ikke rart du ikke har noen venner, Lidia.
-Hvorfor sa du det? -Hun må åpne øynene sine!
Hun kan ikke endre livet sitt av feil grunner!
For så mange kvinner...
...gir etter for mennene sine, og hun kan ikke være en av dem.
Du sa du ikke likte å blande deg opp i andres liv.
Det var det jeg trodde.
Jeg lærte å ta vare på meg selv,
å ikke få venner, å ikke ha følelser som gjør meg sårbar...
...å glemme alle.
Jeg var ikke noen flink elev.
Jeg håper ikke dette er enda et av triksene dine.
Hvordan fikk du tak i dem?
Det angår ikke deg.
Jeg holdt min del av avtalen. Jeg håper du vil holde din.
Gjorde du det?
Ja.
Godt å høre. Sett deg i bilen.
Jeg har ikke lyst.
Vær så snill. Jeg vil vise deg noe.
Så sverger jeg å la deg være.
Ingen sa at det var lett å glemme alt.
Dette er dine penger.
Betal en jente til å spille perfekt, underdanig datter,
for jeg er ikke din datter lenger!
Noen ganger forfølger livet deg, og du slipper ikke unna.
Det var Carlota, ikke sant?
Ser du hvor viktig det er å sparke henne?
Kanskje det er det som er problemet...
...å prøve å glemme.
VICTORIA KENT-KONFERANSE I LYCEUM I MADRID
Carlota?
For et sammentreff!
Dette er det siste stedet jeg ventet å se deg.
Frue, ante ikke at du var interessert i...
Ikke vær så formell. Vi er ikke på jobb.
Sett deg ved siden av meg hvis du vil.
Unnskyld meg.
-Ángeles Vidal? -Ja, det er meg.
Jeg hører at du tar deg av ansettelsen av en ny operatør.
Du ringte alle unntatt meg, og jeg vet ikke hvorfor.
Gi meg navnet ditt, så skal jeg sjekke lista i morgen.
Lidia Aguilar.
Du husker vel dette stedet.
Francisco, dette gir ingen mening.
Alt dette er så ironisk.
Hadde jeg hatt telefon, hadde jeg ringt deg.
Det er ikke verdt å snakke om ting du ikke kan endre.
Det er det hvis det handler om hva som skjer fra nå av.
Vil du at jeg skal fortelle deg hva som vil skje?
Vi erindrer fortida, sier farvel.
Du drar til herskapshuset ditt og den vakre kona di. Og jeg...
Jeg dro til 340 pensjonat for å finne deg
etter å ha sovet her i en uke, mens jeg ventet på at du skulle komme tilbake.
For den eneste sannheten er at vi er minnene våre,
og at hvert eneste ett, på godt og vondt, gjør deg til den du er.
Jeg har...
...våknet.
Jeg hadde glemt hvor mye jeg kunne føle til jeg så deg igjen.
Har ikke vært Alba på årevis.
Jeg mistet deg her én gang.
Det skal ikke skje igjen.
Samme hva du gjør,
samme hvor mye du endrer livet ditt, utseendet ditt, navnet ditt,
vil minnene alltid følge deg.
Og de viktigste vil du aldri glemme.
Tekst: Marius Theil