Det finns stunder då tiden står stilla.
Ögonblick då man återupplever alla viktiga stunder i sitt liv.
Att glömma eller minnas...
Jag trodde jag kunde glömma mitt förflutna om jag tog pengarna.
Hur kunde jag vara så naiv?
Man kan inte glömma den man är,
för det kommer alltid nån som påminner om det.
Om det är du, varför ljög du då? Alba?
Du måste förstå.
Jag visste inte att du var här.
Det är sanningen.
Jag har så ofta tänkt på att få se dig igen.
Gåendes över gatan med man och två barn.
Eller i tidningen som den första kvinnan som uppnår Gud vet vad.
Vad som helst...
...förutom det här.
-Låt mig gå. -Lämna pengarna och stäng skåpet.
Det kan jag inte.
Jag behöver pengarna. Du förstår inte.
Varför? Berätta.
Varför vill du råna mig?
Om jag inte har pengarna före kl. 13.00, ligger jag illa till.
Francisco?
Alla skålar i champagne därnere, och du är här.
Några festfakturor behövde betalas i förskott.
-Jag skulle hämta pengarna. -Var var de?
-Jag visste att jag lagt dem här. -Du borde vara mer försiktig.
Fel person kunde ha tagit dem.
Du hade rätt. Den nya tjejen borde inte ha fått uppdraget.
Jag trodde att hon skulle klara det.
Ingen fara. Det löste sig.
Den flickan, Lidia, förtrollade mig.
Min far log från öra till öra.
"Vi har skapat historia, min son!" upprepade han.
Jag behöver minst två drinkar innan han börjar skryta inför kungen.
Francisco!
Vakterna ska byta lås till mitt kontor och kassaskåpet.
Men nycklarna dök upp.
Vi har många nyanställda. Man vet inte vem man kan lita på.
Lämna mig inte för länge...
...med de gamla stofilerna.
-Ska du redan gå? -Jag slutar.
-Lidia. -Tar du det? Jag måste gå.
Om det är på grund av samtalet kan jag prata med Sara.
-Det vill jag inte. -Hon kan hjälpa dig.
Jag vill inte att du hjälper mig. Inte du, Ángeles eller nån!
Varför då? Vi är dina vänner.
-Jag har inga vänner. -Men jag trodde...
Nej!
Nån ni har känt i två dagar är inte er vän!
Ni ska inte hjälpa henne, för ni känner henne inte.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Förbannade kvinna.
Vad vill du att vi gör?
Jag vill ha mina pengar. Hämta dem.
Tänk om hon inte har dem?
För hit henne till mig.
Fröken Millán.
Ángeles, samtalet idag visade att du är redo för en befordran.
KAPITEL 2: MINNEN
Jag vill att du blir handledare. Tänk över det innan du bestämmer dig.
-Sara. -Don Francisco.
Jag söker fröken Aguilar. Jag vill prata med henne.
Hon har gått.
Hon tog sina saker och gick för några minuter sen.
Hon bad mig lämna in hennes avskedsansökan.
Tack.
Kom här med dina blå ögon.
-Mario, vi kan inte göra så här. -Varför inte?
Jag är bara en man som firar att han äntligen har fått ett bra jobb
med en kvinna i famnen som gör honom galen.
"Älskarinna", menar du.
Jag ska ju lämna henne. Det är bara en tidsfråga.
Inget på kontoret förrän din fru slutar, sa vi ju.
Vad spelar det för roll?
Hur kan du vara säker på att hon slutar?
För jag är hennes man...
...och jag befallde henne att göra det.
Sara erbjöd henne en befordran...
...och från vad jag har hört är villkoren mycket bättre än hon har nu.
Hon har inte sagt nåt till mig.
Inget kan rättfärdiga Lidias uppförande mot dig.
Alla har problem.
Du saknar din hemstad, jag har kastats ut från huset...
Marga!
Där är han som gav tillbaka min väska.
-Han? -Han jobbar här.
Han jobbar på kontoret. Jag tror att han heter Pablo.
Ofattbart. Pablo på kontoret?
Han är en av mina abonnenter. Jag kopplar hans samtal.
Titta på honom.
Stilig, va? Han är gullig.
Jag var för rädd i går för att se det.
Han är en goding, eller hur?
En goding...
Han är för långt bort för att jag ska kunna avgöra det.
-Presentera dig, sen kan du berätta. -Nej... Är du galen?
Jag skämde ut mig och sprang iväg, som om han var tjuven.
-Kom igen, Marga, gå. -Nej.
-Se upp. -Förlåt.
Förlåt, fröken, jag såg er inte.
Jag är så klumpig ibland.
Ett konstigt sätt att träffa Mario på.
Mario?
Min man.
Jag har inte hunnit presentera er. Det här är Carlota och Marga.
Trevligt att träffas. Ska vi gå? -Visst.
-Hej då. -Hej då.
Ska vi gå, älskling?
Vi måste hämta upp Sofia vid doña Marias hus.
Nej. Jag pratade med henne. Sofia bor hos henne ikväll.
Varför då?
För du ska äta och dansa med din man.
Jag vill se dig njuta av det liv jag ska ge dig när du slutar jobba.
-Kom igen, berätta. -Berätta vadå?
-Dina tankar är på annat håll. -Nej, Carlota, jag mår bra. Jag...
Marga, du är en öppen bok. Du har varit sån här sen jobbet.
-Jag mår bra. -Berätta.
Jag kan vara jättejobbig när jag vill veta nåt, så säg det bara.
Det är okej, jag lovar. Vi släpper det.
-Är du säker? -Ja.
Carlota, du har besök.
Vad gör du här, mor?
Det hjälpte inte att slänga ut henne.
Hon har inte tänkt över det. Hon står fast vid sitt beslut.
Det har inte gått lång tid. Om några dagar...
Vad ska folk tro?
Att jag inte kan ha pli på min egen dotter?
Vi har testat ditt sätt. Nu är det min tur.
Emilio, gör ingenting som vi får ångra senare.
Jag vet vad jag måste göra.
Ers Majestät, vi kan inte vänta
om vi vill att våra bolag utvecklas som de har gjort hittills.
Det är en ambitiös plan. Världen är inte oändlig.
Ni känner till ordspråket: "Bra affärer måste ligga steget före."
Man måste se in i framtiden.
Och här har vi vår expert.
Francisco, äntligen.
Ers Majestät, ursäkta att jag är sen.
För tre år sedan tyckte jag att det var galet
att föreslå en skyskrapa i huvudstaden, men se nu.
Det var Carlos idé.
Den hade inte blivit verklighet utan ert arbete.
Han anställde arkitekten och skötte bygget.
Tre års kolossalt arbete.
Ers Majestät...
Låt honom visa upp sina fjädrar som en påfågel.
Du behöver inte hans lovord. Du har hans andelar.
Är du okej?
Jag mår bra.
Ta inte åt dig av det han sa. Ge honom inte den tillfredsställelsen.
Tack.
Gaska upp dig.
Du har mer än en anledning att vara glad.
Och vi kan nog hitta en till, för jag har tänkt på det...
...funderat fram och tillbaka,
och det finns anledning till varför vi inte kan skaffa barn.
Kan du föreställa dig en liten Francisco som springer omkring skrattandes i huset?
Ju mer jag tänker på det, desto gladare blir jag.
Vad är det?
Är du inte glad?
Självklart är jag det. Det är inte det.
Vad är det då?
Francisco, jag vill bli mor.
-Jag vill bli mor. -Elisa, vill du bli mor?
Har du tänkt på om det är en bra tid för oss?
För företaget?
Företaget?
För företaget?
Familjen, då?
Jag har tänkt hela livet på Cifuentes namn.
Säg inte åt mig vad jag ska göra.
Herrn, en kvinna frågar efter er vid entrén.
Säg att jag kommer strax.
Förlåt att jag stör. Jag har det du bad om.
Kom in.
Sara, kom till mitt kontor imorgon bitti.
Jag har en lista med abonnenter som jag vill att du lyssnar på.
Jag behöver hjälp.
På grund av invigningen har jag knappt nån tid.
Be en telefonist att göra det.
Okej.
Sara!
Nån du kan kontrollera.
Don Benjamin, trevligt att ni kunde komma.
Vem tackar nej till en sån här inbjudan?
Det är något man berättar för barnbarnen.
Det var därför vi bjöd in vår regeringsdelegat.
Men jag visste inte om ni kunde komma. Ni är så upptagen.
-De senaste veckorna var tunga. -Det förstår jag.
Det är inte lätt att leva dubbelliv.
-Ursäkta? -Spela inte förvånad.
Ni kan lura er fru, men spela inte oskyldig med mig.
Jag har en dålig dag.
Transkriptionen av samtalen med er frus syster,
allt från de senaste veckorna.
Vad vill ni ha?
Regeringens tillåtelse, alltså er tillåtelse...
...att höja abonnemangsavgifterna.
Seså, ni kan övertala vem som helst.
Jag kan nog hjälpa er.
Det kommer don Ricardo att uppskatta.
Men företaget måste göra en tjänst för mig och regimen.
Vi vet att en falang av armén är missnöjda med regeringens order.
Kungen fruktar en kupp.
Han vill ha rebellernas namn och datumet för kuppen.
Ni kan räkna med vårt samarbete och vår service.
Inget, inga spår efter pengarna.
-Beltrán sa att de borde vara här. -Fortsätt leta.
Hitta henne!
In med dig.
Här, ta på dig den.
Kom igen. Vill du få lunginflammation?
Kom här.
Varför har de låst in dig?
Det är ett misstag. Jag är ingen tjuv.
I den här stan kan man bli inlåst bara genom att se ut som en.
Du ser inte ut som en tjuv, och du sitter också här.
Ja, det finns en skillnad.
Vet du hur snabbt jag kan komma ut?
På en timme. Max två.
Men du... Hur länge har du suttit här?
-När min kille hittar mig får han ut mig. -Visst.
Ett tips. Vänta inte på att en man ska hjälpa dig.
Han har nog ersatt dig nu.
Kom nu. Din borgen har betalats.
Victoria lärde mig att glömma...
...och att inte fästa mig alltför mycket vid nåt.
De som tror att de är våra vänner
är bara folk som vi kan utnyttja när vi behöver dem...
...innan vi lämnar dem.
Det var vad Victoria sa.
Vad gör du här?
Jag vill be om ursäkt. Jag betedde mig som en idiot i morse.
Mitt humör gick ut över er. Det var inte ert fel.
Förlåt.
Det gör inget.
Det var inte konstigt med tanke på samtalet.
Oroa dig inte.
Tack.
Jag ska inte störa dig när du är upptagen.
Hej då, Marga.
Lidia, vänta!
Välkommen till pensionatet, Lidia.
Lola är i kyrkan, som tur är.
Hon gick för 50 minuter sen. Det är tio minuters promenad...
Carlota sa att vi har gott om tid för...
Vad kallas det? En soaré.
Det betyder tydligen "fest" på franska.
Förlåt. Din flickvän är republikansk suffragett.
Vem sa "flickvän"?
Jag är fri. Och om man är emot kvinnlig röst...
Kvinnlig rösträtt skulle skada oss. De flesta är hemmafruar eller religiösa,
så de röstar på det som deras män eller kyrkan säger.
Men de är beroende...
Det verkar vara ett fackmöte.
Ja.
-Så här startar en revolution. -Du är äntligen här!
En ny gäst.
Vad gör du här? Du var ju tydlig med din åsikt i morse.
Hon har bett om ursäkt.
Ja... Jag lät det gå ut över er fast det inte var ert fel. Förlåt.
Okej. Ta nåt att dricka. Vad har du med dig?
Anisette. Tog du med anislikör?
Det gör man i min stad.
-Har du nånsin druckit anislikör? -Nej.
Det sägs att det får en att glömma.
Mår du bra?
Jag öppnade dörren och där stod Ángeles man...
...och Franciscos sekreterare, Carolina...
...och...
...gjorde du vet vad.
Ska jag berätta det för henne?
Jag hade velat veta om det var jag.
Men Ángeles är mor. Hon är gift och har barn.
-Vad skulle du göra? -Du och jag är väldigt olika.
Men om du såg dem och var tvungen att träffa Ángeles dagen efter,
skulle du berätta det?
Jag ogillar när folk lägger sig i,
så jag lägger mig inte i andras liv. Då slipper man problem.
Och då blir man inte sårad.
Du har rätt.
Anislikör, jag hoppas du fungerar.
Ángeles är dessutom smart.
Hon vet nog hur hennes man är.
Mario, jag har inte berättat...
Sara erbjöd mig en befordran. Därför kunde jag inte säga upp mig.
Jag sa inget för jag visste inte hur du skulle reagera.
Vi har bråkat så mycket, jag var rädd att du inte skulle förstå.
Varför berätta det nu?
För nu vet jag vad jag vill.
Jag hör vad du säger och vi har en underbar kväll...
...och jag vet vad jag vill.
Jag vill vara med dig.
Och jag tror...
...att det är bäst om jag slutar jobba.
Jag älskar dig.
Just nu vill jag tala om för alla män att de är svin.
De är svin och de bryr sig inte om vad vi tycker.
-Vad säger du? -Sätt dig. Du har druckit för mycket.
Är jag full? Vad har det med saken att göra?
-Håller ni med mig? -Ja.
Jag vet att vissa försöker göra det rätta.
Du har rätt.
-Som Pablo. -Vem är Pablo?
-Min hjälte. -Sluta dricka.
Han förhindrade att jag blev rånad. Han är söt och har lockigt hår.
Jag älskar lockigt hår, men jag är feg.
Jag tackade honom inte ens. Han gav tillbaka min handväska...
Kan du förstå det? Det kan inte jag, men jag ska ordna upp det nu.
Jag ska skriva ett tackbrev till honom.
Marga!
Apokalypsen är här!
Gör mig en tjänst.
Lägg det i företagets brevlåda. Tack.
-Okej. -Lovar du?
Jag lovar.
Festen är slut. Gå ut genom köksdörren.
En snabb, men det får räcka tills i morgon.
Skynda dig!
Vart ska ni, jungfru Maria?
Har ni bråttom i säng?
Ni kan inte vara trött efter att ha förvandlat huset till ondskans näste.
Män på pensionatet! Har ni ingen moral eller skam i kroppen?
Er mormor får en chock när hon får höra att hennes barnbarn är ett fnask!
Ni är ett fnask!
Jag är 21, doña Lola...
...och jag jobbar för att betala rummet.
Ring min mormor, men jag är inte en liten flicka.
Jag behöver inte be om lov för vad jag gör med mitt liv.
Doña Lola?
Herregud, jag kallade henne fnask.
Det är olikt mig. Det var anislikören.
Är du säker? Det sägs att barn och berusade säger sanningen.
Säg inte att du inte hade det minsta roligt.
Blir vi inte utslängda?
Nej, Lola får det att låta värre än vad det är.
Lugn. Du kan gå hem när hon har somnat.
Kan jag stanna här hos er?
Bara ett par dagar,
tills det lugnar sig och jag har hittat en lösning.
Har nåt hänt?
Förlåt.
Jag vill inte besvära er med mina problem.
Ni har tillräckligt med problem ändå.
Nej, oroa dig inte.
Du mår säkert bättre om du berättar.
Sätt dig ner.
Varför kan du inte gå hem?
Det här är min mor.
Hon var det.
Hon blev sjuk nyligen.
Läkarna sa att de inte kunde hjälpa henne
och att det bästa var att ta tillvara på...
...den korta tid hon hade kvar.
Jag beslöt att ta henne till Argentina.
Det var nåt vi alltid velat göra.
Jag var villig att göra vad som helst, även låna pengar av fel människor.
Men hennes sjukdom hann före...
...och tog henne innan vi kom iväg.
Allt jag hade kvar var enorma skulder...
...och två skurkar som jagar mig för pengar jag inte har.
-Hur mycket är du skyldig? -Mycket, Marga.
Och de vill ha pengarna nu.
De är farliga och jag är rädd att de ska hitta mig.
Det måste finnas nåt vi kan göra.
Det finns nog ett sätt jag kan bli av med dem på.
Eller...
...för oss att bli av med dem, för...
...jag klarar det inte utan ett par...
Ett par vänner.
Ja.
Två vänner.
En hög med sorgliga historier...
Det går alltid hem.
Lägger man till tårar
kan man få folk att riskera det de värdesätter högst.
Ángeles!
Hallå.
Lidia, jag trodde inte att du skulle komma tillbaka.
Det ska jag inte. Jag behöver en tjänst, men du kan riskera jobbet.
Allas jobb, men i ett gott syfte. Några män vill...
-Jag kan förklara. -Nej, det finns inget att förklara.
Vad vill ni att jag gör?
Kan du få samtalet att se ut som om det är från Frankrike?
Jag har jobbat här i många år.
Marga, håll utkik efter Sara.
Ja, jag håller utkik.
In med dig.
Herr Pascual!
Kom hit.
Kan du abonnentnumret?
San Blas 415.
Carlota, jag vill prata med dig.
-Kan du komma? -Jag kommer sen.
Hallå!
-Var har du fått pengarna ifrån? -Din far.
Han vill att jag lämnar dig. Han tror att jag har fått dig att bli självständig.
Förlåt.
-Hallå. -Herrn, ni har ett samtal från Paris.
Vill ni ta det?
Ja, självklart.
Bonjour, Beltrán.
Din satmara.
Säg åt dina skurkar att låta mig vara, eller ta sina pass...
...och korsa Pyrenéerna.
Jag ger inte upp förrän jag får tag i dig.
Vad håller ni på med?
Berätta. Vad gör ni?
Frankrike?
Jag vet inte hur du lyckades, men jag ska hitta dig
och ta mina pengar. Hör du mig?
Mina pengar, annars ser jag till att du avrättas...
Jag vill ha en förklaring.
Ni också?
Ni vet hur allvarligt det är att låta utomstående använda växeln.
Ni får förklara er för direktören.
Han avgör om ni får följa i fröken Aguilars fotspår och hamna på gatan.
-Nej... -Det räcker!
Följ med mig.
Kom.
Don Francisco, förlåt att jag ringde hem till er.
Det räckte inte för fröken Aguilar att förstöra kungens samtal.
Hon tror att växeln är hennes vardagsrum och tog dit några vänner.
Allt är mitt fel. De är oskyldiga.
Ni kan förklara det på mitt kontor.
Resten av er väntar utanför.
Tjejerna var inte inblandade. Sparka dem inte.
Är du fortfarande här?
Jag hade inget val.
Vad har du gjort?
Jag behövde växeln och tjejerna.
Varför då?
För att få någon att tro att jag var utomlands.
-Vem då? -Vad spelar det för roll?
Jag vill veta om du är i fara, Alba.
Jag är skyldig pengar...
Betalar jag inte tillbaka åker jag i fängelse.
Därför öppnade jag kassaskåpet.
Jag är inte den du kände.
Det här är den jag har blivit.
När du betalar dessa människor...
...kan du starta ett nytt liv då? Kanske här?
Jag har inte litat på nån på tio år. Det här är inget undantag.
Jag ger dig inte pengarna. Det skulle vara ett lån.
Du kan betala tillbaka och återvända till jobbet imorgon.
Jag är ledsen.
Jag hittar ett sätt att lösa det, som jag alltid gör.
Stannar du inte blir tjejerna arbetslösa. De får betala för detta.
Alba...
...jag är inte den du kände hemma heller.
Vill du testa mig?
Du skulle inte våga.
Jag är kapabel till allt för att få ha dig nära.
Fröken Aguilar har förklarat och allt är utrett.
Låt det inte hända igen.
Återgå till era jobb.
-Och Sara... -Ja, don Francisco.
Fröken Aguilar är tillbaka, men hon ska jobba på kundtjänst.
Det är straff nog för en ny tjej.
Fröken Aguilar!
Sara, jag vill prata med dig i enrum.
Först Carlos, nu Francisco.
Huvuden har rullat för mindre, men du är kvar.
Jag vet inte vad du gör för att komma undan,
men jag kan föreställa mig det.
Var väldigt försiktig.
Du har snart slut på chefer att linda runt fingret.
Du ska vara försiktig. Gå din väg, så går jag min.
Du vill inte ha mig som fiende.
Det skulle inte jag vilja.
En kupp!
Det är vad regeringsdelegaten fruktar.
Här är en lista med nummer till de misstänkta kasernerna.
Du vet, alla uppgifter som kan hjälpa oss.
Vem som ligger bakom, när det är planerat...
Okej.
Och, Sara, fullständig diskretion, som vanligt.
Fröken Aguilar, ni har ett paket från direktionen.
Tack.
Jag undrar vad Lidia sa till Francisco för att vi skulle komma undan.
Jag har huvudvärk och ont i magen...
-Och du hade trevligt. -Om jag bara kom ihåg nåt.
Åh, nej.
Jag mindes just. Jag skrev ett brev till Pablo.
Vilken Pablo? Din Pablo?
Han är inte min Pablo. Eller, jo. Jag gav det till nån...
-Vad skrev du? -Jag minns inte.
Marga!
Brevet, var är det?
Jag la det på brevlådan.
De delar ut posten nu. Fråga efter Diego.
Ricardo, sätt igång den!
Diego, nåt till mig?
Tack.
Vad hände? Läste han brevet?
Ja.
Men jag tror inte att han såg mig.
Det är Pablo. Carlota, det är Pablo.
Svara och red ut det.
Nej, Carlota.
Snälla. Nej, Carlota.
Telefonist 47. Hur kan jag stå till tjänst?
Ja, hallå. 47?
Är det Marga?
Nej, jag är inte Marga.
Men ni sa att ni var telefonist 47.
Gjorde jag? Jag sa fel. Jag är telefonist 57. Fem-sju.
Det är Pablo, på kontoret. Jag vill prata med telefonist 47.
Beklagar, telefonister och abonnenter får inte...
Jag vet, men det är viktigt.
Oroa er inte. Jag kommer ner och pratar med henne.
Nej, det behövs inte.
Vad vill ni prata med henne om?
Med all respekt, det har inte ni med att göra.
Nej, självklart inte.
Telefonist 47 är inte här.
När kan jag prata med henne?
Aldrig.
Hon jobbar inte här längre.
Hon åkte hem för hon klarade inte av stan.
Okej, då.
Tack så mycket.
Ursäkta besväret. Och ni är?
Jag är telefonist 57... 47... 57. Glöm inte det.
Ett nöje, fröken 57.
Detsamma, Pablo.
Ha en bra dag.
Telefonist 57?
Du ljög för honom.
Du försätter dig själv i knipa!
Kundtjänst, teknisk hjälp och abonnentservice. God afton.
Aguilar! Jag visste inte att ni var på kundtjänst.
Om inte min chef fått den smarta idén
att låta en nybörjare koppla kungens samtal...
Ni har rätt, chefen borde först be om ursäkt
och sen bjuda ut er på middag ikväll.
Ni ringer numret för kundtjänst, inte det där man flirtar med personalen.
Ja. Varför skulle jag annars ringa?
Jag har ett problem... med min linje.
-Det här är er linje. -Min andra linje.
Anteckna det, fröken. Brådskande. Nej, väldigt brådskande.
Ja. När inträffade det?
För 30 sekunder sen.
Kan ni beskriva det, tack?
Jag har ett bord för två på Madrids mest exklusiva restaurang,
och mitt sällskap tackade just nej,
så jag behöver er hjälp med en gång, fröken Aguilar.
Jag är ledsen, den här avdelningen hanterar inte såna problem.
Ni får ringa nån annan.
Många flickor i växeln lär vara villiga att hjälpa er.
Jag har ringt växeln många gånger,
men, mellan er och mig, jag blev inte nöjd.
Har ni tänkt på att de kanske inte är nöjda med er?
Kanske.
Det finns bara ett sätt att få veta det.
Ät middag med mig.
Trevlig kväll, don Carlos.
Bra. Jag skickar en bil kl. 20.30.
Vi ses då.
Är det Laura García?
Jag ringer från Telebolaget.
Vi söker efter en ersättare till en telefonist.
Kan ni komma på intervju imorgon?
Tack.
Mår du bra, Ángeles?
-Vem ska du ersätta? -Mig.
Jag ska sluta.
Varför då?
För att...
Mario och jag bestämde för länge sen att det här var tillfälligt och...
Mario tycker att det är bäst för familjen, och det gör jag med.
Men jag gillar verkligen mitt jobb.
Sluta inte, då. Du måste inte göra allt som Mario säger.
Du förstår inte, Carlota.
Min familj är viktig.
Min familj kommer i första hand.
Mario är otrogen med en kvinna här. Det är därför han vill att du slutar.
Ángeles, vänta!
Vänta!
Ángeles, vänta!
Ni känner inte mig. Ni känner inte Mario.
Mario ljuger för dig. Han ljuger och du bör veta det.
-Han ljuger för dig. -Det är inte sant.
Jag har försökt hjälpa dig, och nu vill du förstöra mitt äktenskap.
Inte undra på att du inte har några vänner.
-Varför sa du det? -Hon måste öppna ögonen!
Hon kan inte förändra livet av fel anledning!
Så många kvinnor...
...underkastar sig sina män. Hon är inte en av dem.
Du sa att du inte vill lägga dig i andras liv.
Det var vad jag trodde.
Jag lärde mig att ta hand om mig själv,
inte skaffa vänner, att inte ha känslor som skulle göra mig sårbar,
och att glömma alla.
Jag var ingen bra elev.
Jag hoppas att detta inte är ännu ett av dina trick.
Hur fick du tag i dem?
Det angår inte dig.
Jag har hållit min del av avtalet. Jag hoppas du håller din.
Har du gjort det?
Ja.
Det gläder mig. In i bilen.
Jag vill inte.
Snälla. Jag vill visa dig en sak.
Sen lovar jag att lämna dig i fred.
Ingen sa att det är lätt att lägga det förflutna bakom sig.
Det här är nog dina pengar.
Betala nån för att spela lydig dotter, för jag är inte din dotter längre!
Ibland förföljer livet en och man kan inte fly.
Var det Carlota?
Ser du hur viktigt det är att avskeda henne?
Det kanske är det som är problemet, att försöka glömma det.
VICTORIA KENT-KONFERENS PÅ LYCEUM, MADRID
Carlota?
Vilket sammanträffande!
Jag hade inte förväntat mig att se dig här.
-Sara, att ni var intresserad av... -Var inte så formell. Vi jobbar inte.
Sätt dig bredvid mig om du vill.
Ursäkta.
-Ángeles Vidal? -Det är jag.
Ni lär sköta rekryteringen av den nya telefonisten.
Ni ringde alla utom mig. Jag vet inte varför.
Om ni ger mig ert namn så kontrollerar jag listan imorgon.
Lidia Aguilar.
Du minns väl den här platsen?
Francisco, det här är meningslöst.
Jag kan inte sluta tänka på ironin i detta.
Om jag hade en telefon kunde jag ha ringt dig.
Det är lönlöst att prata om sånt man inte kan förändra.
Jo, om det handlar om det som händer från och med nu.
Vill du att jag berättar vad som kommer att hända?
Vi minns vårt förflutna, tar farväl.
Du åker hem till din vackra fru. Och jag...
Jag gick till 340 pensionat för att hitta dig,
efter att jag sovit här en vecka i väntan på att du skulle återvända.
Sanningen är att vi är våra minnen,
och att varje minne, på gott och ont,
har gjort oss till dem vi är.
Jag har...
...vaknat upp.
Jag hade glömt hur mycket jag kunde känna tills jag såg dig igen.
Jag är inte Alba längre.
Jag förlorade dig här en gång.
Det ska inte hända igen.
För vad man än gör,
hur mycket man än förändrar sitt liv, utseende och namn,
så kommer alltid minnena tillbaka.
Och man kan inte glömma de viktigaste av dem.
Undertexter: Lisa Olsson