O poveste inspirată din
Surviving Escobar de John Jairo Velasquez Vasquez.
Personajele şi întâmplările au fost modificate pentru acest film.
Am nevoie de un serviciu şi tu eşti singurul care mă poţi ajuta.
Unde şi când ne putem vedea?
Şefu, te rog şi eu ceva? Pot folosi telefonul tău?
- Da, desigur. Te rog. - Merci.
- Alo. - Contează pe mine.
- Spală-mă cu căpşuna, vrei? - Nu, haide, ieşi.
Uite cât e ceasul
Nu, d-ră. Balonaşe.
- Hai să vedem un film. - Ok, dar vino aici puţin.
Nu. Fac floricele.
- Vrei? - Bine.
Linişte.
- Ruben, mulţumesc că ai venit cu mine. - Sunt aici pentru orice ai nevoie.
Şi iar, îmi pare rău pentru ce s-a întâmplat dimineaţă la post.
- Serios, îmi pare rău. - Nu, nu face nimic.
N-are de ce să-ţi pară rău
Nu-mi place ca oamenii să mă vadă aşa: bolnavă, slabă, deprimată.
Uite, Janeth, înveseleşte-te, totul o să fie bine, da?
Acum odihneşte-te. Mâine te iau devreme
şi mergem la procuror.
Pentru că atunci când apar sfinţii, se produc şi miracole.
- La revedere. - Somn uşor.
- Pa. - Pa.
Ana?
Ana.
Ana?
Eşti acolo?
Ana.
Iubire?
Cel mai bun prieten al meu din cartel era Pinilla.
- Iubire. - Un mare soldat,
L-am respectat mult.
Şi dintre toţi cu care ai lucrat pentru Pablo Escobar,
- au fost şi poveşti? - Nu, în general nu.
- Bine. - A fost la un moment dat cineva
- unul care era alcoolic, care s-ar fi îmbătat... - Cum zici tu.
- Ce papagal. - ... şi începea să facă probleme.
- Dar mereu m-au respectat. - Iubire?
Pentru că eram disciplinat şi pentru că îmi făceam treaba bine.
- Cami. - Adică să am grijă de Şefu.
Cami, n-am chef de joacă, frate.
Cami.
Roro.
Cami.
FAMILIA NU TREBUIE TRĂDATĂ NICIODATĂ
Nu, nu, nu. Nenorocitule.
Camilo.
Intră.
Bine, Şefu Exact cum ai spus.
Excelent, băiete.
E clar ce trebuie să faci mâine?
Toată lumea trebuie să ştie cum va fi
de acum înainte cu mine.
Nu-ţi face griji, Şefu, mă voi asigura că pricep toţi mesajul.
- Bine, băiete. - Cu multă atenţie.
Nimeni nu cumpără sau vinde un singur gram de la jegul ăla de nepot al meu.
Pentru că îl vreau aici, umilit, târâindu-se ca un şobolan.
Ca să înveţe, bulangiul.
Te rog ceva, spune-le să facă mai puţină gălăgie afară.
Odihnă plăcută, Şefu.
Linişte, băi zdrenţelor!
Nu, nu e nici la editare.
Dacă nu e aici, nu ştiu unde ar putea fi în altă parte.
Am căutat-o deja peste tot, şi nimeni nu ştie unde e. Nimic.
- Unde ar putea fi? - Spune-mi, ce să fac?
Să ies s-o caut? Nu ştiu.
Stai, cred că s-a întors... da, este aici.
Te sun mai târziu.
D-ră Ana María. Te pot întreba unde ai fost?
- Am ieşit să mănânc. - Ai ieşit să mănânci?
Uite, Ana, ai dispărut toată ziua.
N-ai fost la post, nimeni nu ştie nimic. Puteai să-mi spui, nu?
Am stat până târziu la arhivă pentru că am revăzut chestii
din materialul cu Popeye, şi, bine, nu m-am uitat la telefon.
- Te simţi bine? - Da.
- Eşti sigură? - Da.
- Ceva de pa Parchet? - Nu, nimic.
Tipul de acolo nu-mi spune nimic. Mâine merg acolo direct
să văd ce se întâmplă. Ruben vine cu mine. Vrei o cafea?
- Nu, mă duc să dorm. - Ok.
- Merci. - Somn uşor.
- Îmi pare rău că n-am sunat. - Bine.
Cum e? N-a văzut nimeni?
Au trecut pe sub nasul vostru şi nimeni n-a văzut nimic!
- Nu, D-le, nimeni n-a văzut nimic. - Ce bine că ţi-ai dat seama,
altfel nu ştiam.
- D-le, calmaţi-vă. - Mă calmez pe dracu.
Pentru asta vă plătesc, fraţilor.
D-le, dacă vreţi, mai verificăm o dată.
Verifică. Verifică la dracu, prostule.
- Scăpaţi-mă de rahatul ăsta. - Haideţi.
Nu, nu-l atingeţi. Lăsaţi-l acolo.
Nimeni nu se atinge de el.
Bulangii.
Dacă La Rata nu va coopera, află cât vrea
- şi-l plătim, ok? - Nu-ţi face griji, va spune
că Abel l-a angajat pentru treaba asta.
Are dovezi?
E ca şi când o ai pe mama, dar e moartă.
Bine, dar diferenţa este că dacă spune el că aşa este,
atunci se va redeschide ancheta şi toate probele duc spre Abel.
Sper să ai dreptate.
Am dreptate. Ai să vezi. Ce nu înţeleg, John,
este nevoia ta de a te implica în asta, frate.
Nevoia mea?
Aminteşte-ţi că toate asta sunt din vina ta.
Dacă nu te lăsai înregistrat ca un prost,
n-aş fi fost în rahatul ăsta. Ai ceva de spus?
Nu te mai lăsa înregistrat, înţelegi?
- Ai înţeles, prostule? - Velasquez, am ceva pentru tine.
Aşteaptă aici.
Bulangiule.
Alo. Ce mai faci, Javier?
Vorbeşti cu Victor Urrego, Prietenul lui Camilo.
Bine.
Te sun pentru că am nevoie de un avocat.
Camilo a murit.
Nu-ţi face griji.
Îţi plătesc cât ceri.
Trebuie să mă ajuţi.
Vei primi un telefon cu detalii suplimentare.
Şi te rog ceva.
Trebuie...
să ajung la Închisoarea Generală.
Mulţumesc, Javier.
Vorbim mai târziu.
Ai dreptul să nu spui nimic. Orice spui poate şi va fi folosit
împotriva ta în instanţă. Ai dreptul la un avocat.
Suarez, poarta.
Popeye.
Am aflat ce m-ai întrebat.
Ştiu de ce jurnalista l-a întrebat pe El Loco despre procuror.
Am trimis nişte puşti,
aia care strâng informaţii pentru noi, cei mai buni.
Şi au aflat că procurorul se întâmplă să fi fost tatăl ei.
- Tu vorbeşti serios? - E ciudat, Popeye.
Puştiul e sigur de el. Mi-a adus certificatul de naştere şi tot.
- Popeye. - Niciun, Popeye, frate. Dă-i drumul de aici.
De fapt, ştii ce?
Dacă El Loco îşi aminteşte corect, tu l-ai omorât pe tipul ăla.
Ana Maria, nu te mişca!
Am nevoie să bag asta în Închisoarea Generală
într-o cameră video.
- E posibil? - Păi, să vedem dacă se potriveşte.
- Şi banii mei? - Îi primeşti când termini treaba.
Bine.
Nu.
Nu, nu ştiu cine e acest procuror.
Uite, frate.
Presa spune că tu l-ai fi omorât
chiar când ai început să lucrezi cu Escobar.
Şi nu-l uiţi niciodată pe primul, nu?
Da, aşa se zice.
Bine, măcar nu-ţi aminteşti de ce a ordonat Pablo moartea lui?
Mereu acelaşi motiv: era turnător, nu era de partea care trebuie,
sau nu coopera.
Nu-mi amintesc, nu-mi amintesc.
Trebuie să înţelegi că eram în război, era nebunie.
Mulţi oameni au murit.
Ştii ce mă îngrijorează, John? Că n-ai amintit de crimă asta
când ai făcut înţelegerea cu Parchetul.
Şi dacă Ana Maria află despre asta, frate, eşti fwtwt.
- Da, nu crezi că ştiu asta? - Bine. Ce bine că ştii.
Aşa că gândeşte-te ce trebuie să faci, pentru că dacă nu faci,
vei petrece mult timp închis aici.
Aşa că gândeşte-te. Aminteşte-ţi, frate, în caz că trebuie să scăpăm de nişte dovezi
sau de orice, dar gândeşte-te repede, pentru că trebuie să facem asta acum, ok?
Frate, treaba e simplă. Tu ai vorbit cu jurnalista.
Cât de multe i-ai spus?
Nu foarte multe.
Cât de mult nu e foarte mult?
Ca de obicei, gargară. Nimic serios, numai gargară.
Auzi, şi prietenul meu Popeye, el cum e?
Pariez că trăieşte ca un prinţ, nu?
- Ca un mare domn ce e... - Nu te juca, frate.
I-ai spus acelei jurnaliste ca tu şi Popeye v-aţi ocupat de acea lovitură.
Frate.
Nu mă simt prea bine. Mă duc la infirmerie. Gardian!
Spune-mi, prostule.
Uite, orice spune femeia aia, orice inventează,
nu e adevărat, nu i-am spus aşa ceva. Ştii cum sunt reporterii.
Inventează lucruri, mint.
N-ar trebui să dai prea multă atenţie la asta. Am terminat.
Auzi, spune-i lui Popeye că-l salut.
Care e combinaţia ta, J?
Noi doi avem o înţelegere, şi ce? Aştepţi să mă întorc cu spatele
să mă înjunghii?
- Nu ştiu despre ce vorbeşti. - Vorbesc despre Serrano,
- Noul avocat pentru La Rata. - A, da.
Asta e garanţie.
Trebuie să fiu sigur că-ţi îndeplineşti partea ta din înţelegere,
că mă scapi de Urrego.
- Păi, asta e înţelegerea. - Despre asta e vorba.
Am lucrat cu jurnalistele. Spre deosebire de tine, tu ce-ai făcut?
Urrego e tot acolo, dă ordine în stânga şi-n dreapta.
Uite, dacă La Rata vorbeşte, amândoi suntem arşi.
Nu-ţi face griji, nu va vorbi. Serrano nu va permite asta.
Decât dacă îi spun eu.
Fă-ţi partea din înţelegere, cum ne-am înţeles,
şi nu avem probleme, bine?
Să mergem.
Veşti proaste, John. El Loco a vorbit.
- Eşti sigur? - Frate, n-a spus direct,
dar este evident că a deschis gura.
Ce bulangiu, omule. Trebuie să ai grijă de asta.
Nu-ţi face griji, nu va apuca dimineaţa.
Ai grijă ce faci.
Ana Maria să nu suspecteze că ce s-a întâmplat cu idiotul ăla
e datorită anchetei sale.
Dacă se află, vom avea mari probleme.
- Se va prinde. - Atunci n-o face.
Viu, boul ăla e o problemă, dar mort, poate fi şi mai rău.
Depind de tine, frate, te rog.
Ok.
Popeye o să mă omoare.
Ştiu asta, şi e vina ta.
Nu, ascultă-mă. Nu vei păţi nimic. Garantez asta.
Cum să mă calmez? Nu vrea să-l lege nimeni de acea moarte.
- A procurorului? - Da, aia.
Nu înţeleg cum a aflat Popeye ca noi doi am vorbit.
Am primit telefoane să mă întrebe despre acelaşi lucru.
Astăzi un bărbat a venit să mă întrebe acelaşi lucru.
Cine?
Un avocat.
- Şi ce i-ai spus? - Nimic.
Nimic, dar oamenii ăia nu sunt proşti. Ştiu că am vorbit pentru nişte bani,
că mi-am deschis gura, şi că i-am dat pe gheaţă.
Da, mă vor face să plătesc.
Nu apuc dimineaţa dacă nu faci ceva.
Trebuie să faci ceva.
Nu trebuia să mă încred în el, Duvan.
Cu avocatul ăla care îl apără pe La Rata, J.J. are toate cărţile.
- Şi o să mă fwtă. Sunt terminat. - Şi ce facem, D-le?
Trebuie să tăiem răul din rădăcină.
- Să scăpăm de La Rata? - Normal că trebuie să scăpăm de La Rata.
- Problema, D-le, că va fi... - Nu! Mergem la Parchet,
mergem oriunde, dar îl terminăm sau suntem terminaţi!
Ce îmi ceri e foarte dificil.
De asta s-a gândit la tine. Plata e proporţională cu riscul.
Şi despre cât vorbim?
Don Abel va plăti oricât e nevoie ca să scape de La Rata.
Şi dacă nu vrem bani?
Nu?
Putem face un schimb de servicii.
Ascult.
Uite, ne ocupăm de tipul ăla.
Iar voi ne scăpaţi de Consiliul de Ad-ţie la un ONG.
"La Rata"
Câinii ăia au venit după mine. Nu deschide, frate, nu deschide!
- Ne omoară! - Deschide poarta.
Deschide poarta, vrei să mori?
Ne omoară! Gardian!
Ne omoară! Nu deschide, frate, nu deschide!
- Deschide când îţi spun. - Haide, e vărsată.
Nu deschide! Gardian, ajutor!
- Am revăzut toate înregistrările. - Şi?
Nu e nimic.
- Nimic? - Dintr-un motiv anume, nu există înregistrări
de la nicio cameră.
- Ce? - Nu avem nimic.
De unde ştim că e adevărat ce spui?
Cum adică, frate?
I-am văzut, erau doi. Au venit pe hol,
- au venit să mă omoare. - De ce eşti sigur de asta?
Pentru că i-am mai văzut înainte. Unul avea o cicatrice pe faţă.
Nu ţi se pare ciudat că nu există înregistrări?
Unde i-ai mai văzut?
Uite, frate, tipii ăia fac afaceri cu Bernal.
Bine, deci tu îmi spui că un angajat de la Departamentul de Securitate
are legături cu paramilitarii?
Da.
Îşi fac servicii unii altora.
Ai dovezi pentru asta?
Uite, ce vreau să spun este că...
Abel, cel care a ordonat să mor, nu vrea să vorbesc.
- Abel Mahecha. - Da.
El are cel mai mult de pierdut dacă eu sunt aici.
Voi vorbi cu procurorul să-ţi sporească paza.
Nu înţelegi, frate. Chiar şi dacă mă bagi într-un buncăr,
nu voi fi în siguranţă.
- N-am ce să-ţi mai ofer... - Stai, mai e ceva.
De ce nu-mi faci un serviciu şi îi laşi pe americani să mă ia?
Scoate-mă din ţară.
Uite, jur pe mama, fie-i ţărâna uşoară,
că voi spune tot:
Îţi voi da hârtii, documente, date, locuri...
pentru Abel Mahecha şi despre toţi oficialii cu care a făcut afaceri,
dar scoate-mă de aici, pentru că altfel mă omoară.
Câinele ăla a făcut vreun pact cu Diavolul, sau ce?
Cum e posibil ca nici măcar oamenii lui Ricardo Alvarez să nu poa' s-o facă?
Treaba este, D-le, că i-a văzut înainte să ajungă acolo, ok?
Şi a început să urle ca o nebună din celulă.
Pe urmă, D-le, au trebuit să se oprească cu treaba chiar acolo
pentru că au apărut gardienii, şi nu mai era loc.
O să ne toarne.
Bulagniul ăla o să ne toarne!
Cheamă-l pe Popeye.
- Să-l chem pe Popeye, D-le, de ce? - Cum adică, de ce?
A spus că avocatul lui are totul sub control. Să vedem dacă e adevărat.
Găseşte-l.
Da, îl chem imediat, D-le.
Loco.
Ce e?
Uite ce am pentru tine.
Nu ştiu ce este, dar era în ascunzătoarea lui Ramon
şi dacă era acolo, e pentru că e bună.
- Te interesează? - Da.
Cât ai?
- Cât face? - Ce? Vrei să-mi spui
că jurnalista aia nu ţi-a dat bani frumoşi pentru interviu?
- Zvonuri. - Ce? N-ai făcut aşa
şi cu primii americani care ţi-au luat interviu?
Nu te juca, băiete. Ştii ce? Nu te rog.
- Mai am clienţi pentru asta. - Şi ce vinzi, prostule?
- Hei, vino încoace. - Cât ai acolo?
Prostule.
Sus, prinţeselor. Toată lumea afară, facem apelul.
- Mişcaţi-vă. - Acum.
În ordine.
Diaz!
Paramedic!
Bună ziua, D-nă.
El Loco a murit.
- Cum a murit? - Supradoză.
La revedere.
Popeye.
A sunat băiatul lui Serrano. Treaba cu El Loco s-a rezolvat.
- Cum a făcut-o? - Supradoză.
Jegul ăla e bun pentru aşa ceva.
Ce tare era dacă nu se apuca de astea, ce nenorocit.
Nu?
- Ăsta cine e? - Ăsta e nepotul lui Ivan Urrego.
Ştii ce, Popeye? Se zice că ăsta e tipul
care l-a turnat. Ce părere ai de asta?
Ce caută prostul ăsta aici?
A venit să şi-o caute, sau ce?
N-am reuşit să bag arma în cameră.
- Şi atunci? - Calm, nu-ţi face griji.
Ţi-am spus că te voi ajuta, şi asta voi face.
- Cum? - Imediat ce intri în închisoare
ţi-o vor da ei.
- Cine? - Ei ştiu cine eşti,
şi imediat ce văd că se poate, ţi-o vor da ei. Ai încredere în mine.
Nu am de ales, Aşa că trebuie să am încredere în tine.
Asta e diferenţa de bani, ok?
Am o rugăminte.
Orice faci cu arma e treaba ta,
dar dacă lucrurile nu ies aşa cum ai panificat, nu mă cunoşti,
nu m-ai văzut niciodată, n-am vorbit niciodată, înţelegi?
Bună, Janeth.
- Ana, m-au sunat de la Tribunal. - Şi ce-au spus?
Că tipul pe care l-au prins va vorbi.
Şi atunci?
Vor să mă duc la audiere.
- Când? - Astăzi.
Astăzi?
Da, şi sincer, mi-e cam... frică. Nu...
nu cred că-l pot privi pe tip în ochi
- şi să retrăiesc tot ce s-a întâmplat. - Păi, sunt sigură că aşa va fi.
Da, ştiu.
Nu cred că pot să mă duc singură. Nu cred că rezist.
- Unde eşti? - La redacţie.
Unde vrei să ne întâlnim?
- Ce? Ce este? - Calm, prietene,
am venit să-ţi urăm bun venit.
- John Jairo Velasquez Vas... - Ştiu cine eşti.
Bine, atunci ştii şi despre războiul dintre Cali şi Medellin.
Şi uite cum e viaţa, cum ne aduce ea în acelaşi bloc.
Şi chiar acelaşi duşman.
- Cum adică? - Vorbesc despre unchiul tău, fraiere.
Pacostea de care am vrut să scap până acum şi n-am reuşit.
Deci vorbim aceeaşi limbă?
Vreau să-ţi fac o ofertă.
Soldaţii mei te vor proteja, iar noi ne vom uni forţele.
Vor merge după el, şi-l vom fwte pe bulangiu
cu tot ce avem.
E singura opţiune pe care o ai.
- S-a făcut. - Bine, frate. Aşa vom face, ok?
Bine, stai puţin, o întrebare.
Ştii cum băgăm ceva în închisoare?
Vorbeşte cu tipul ăsta.
- Bine, te caut mai târziu. - Bine.
În regulă, Sombra, ia-ţi un suc.
- D-le Urrego, pachetul Dvs. - Bine, băiete, ia de aici.
Uite, frate. Bucură-te de bani cât trăieşti, nu stau bine pe un mort.
Frate, eşti sigur că merge?
Îl ştiu pe unchiul meu.
Ştiu cum gândeşte.
- Faceţi loc, faceţi loc. - Sunt aici cu tine. Bine?
Nu, opreşte-te. Ascultă-mă. Vreau să-mi spui că te poţi stăpâni.
- Sunt aici cu tine, ok? - Ok.
Putem intra? Ok?
Scuzaţi-ne.
D-le Tellez, în acest document,
care este un acord cu Parchetul,
declari că ai primit ordine de la D-l Abel Mahecha. Este adevărat?
- Da, Onoarată Instanţă. - Şi că el este cel care ţi-a ordonat
s-o răpeşti şi s-o ataci pe jurnalista Janeth Ferro? Este adevărat?
- Da, D-le. El mi-a dat ordinul. - Poţi, poţi fi mai exact
şi să ne spui ce s-a întâmplat, te rog?
D-l Abel Mahecha m-a sunat şi mi-a spus s-o contactez
pe D-ra Ferro.
M-a prefăcut că eram John Jairo Velasquez Vasquez
şi i-am spus că am putea face un interviu în Închisoarea Generală.
Sub ce pretext?
Urma să-i dau informaţii despre dispariţiile
pe care le investiga.
Şi a intrat în închisoare?
Da, D-le.
Acolo am răpit-o, pentru că era mult mai simplu decât afară.
Calm.
- Totul pare în ordine, D-le. - Am ţinut-o acolo câteva ore
Şi pe urmă i-am dat drumul.
Totul a fost posibil cu complicitatea Gardianului Torres.
După toată agitaţia, D-l Mahecha m-a sunat şi mi-a ordonat
să-i dau drumul.
Şi partea cu violul?
Asta a fost ideea lui.
Mi-a spus că vroia să-i dea o lecţie.
Şi... asta am făcut.
Pe urmă am dus-o la şinele de tren şi am lăsat-o acolo
şi am sunat-o pe D-ra Solozabal să meargă s-o ia.
Să ne întoarcem la momentul când ai fost arestat.
Ce făceai în faţa casei D-rei Solozabal?
Aşteptam momentul oportun să le atac.
De ce?
Pentru că D-l Abel Mahecha mi-a ordonat să le urmăresc, să le supraveghez,
să le răpesc,
- să le violez şi să le omor. - Sper să putrezeşti în puşcărie!
Mori, javră! N-a fost de ajuns ce mi-ai făcut?
Ana.
D-ră, te rog. Ordine.
Ai menţionat în acord şi alte crime ordonate
- de D-l Abel Mahecha, este adevărat? - Da, Onorată Instanţă.
Poţi repeta ce ai spus în legătură cu moartea jurnalistului Javier Garces?
Păi... D-l Mahecha m-a sunat şi mi-a spus că trebuia să scăpăm
de D-l Garces...
pentru a opri procesul de pace şi dialogul cu gherila.
Atunci am decis să punem o bombă la redacţie.
Cum adică...
nu se poate face nimic?
- Şi de ce te plătesc? - Îţi voi spune din nou.
Declaraţia lui La Rata a fost foarte dăunătoare.
Uite, singurul lucru dăunător în viaţă e moartea.
Câţi bani trebuie să-ţi dau ca să-şi schimbe declaraţia?
Nu, nu se poate face nimic, absolut nimic.
Şi tu spui că din cauza acelui criminal, sunt terminat?
Acel criminal le-a dat tot: email-uri, contacte, adrese.
Pe cine trebuie să ungem? Pe cine trebuie să omorâm? Spune-mi.
Spune-mi şi-o facem.
Îmi pare foarte rău, Abel, dar îţi spun ca prieten, că ai pierdut.
Am folosit deja toate căile de atac,
de apeluri, şi datorită declaraţiei tipului ăsta,
din păcate, îţi vei petrece aici tot restul vieţii.
Aşa că îţi doresc mult noroc.
Poarta.
- Mulţumesc. - Vrei ceva de băut?
- Nu, mulţumesc. - Eu vreau. Un ceai din plante.
Ana, am vrut să te întreb dacă mai pot sta în apartamentul tău.
- Ştiu că ţi-am spus că... - Ce fel de întrebare e asta?
Janeth, poţi sta aici cât vrei, e casa ta.
- Oricât ai nevoie. - Mulţumesc.
Mulţumesc.
- Cum te simţi? - Nu ştiu. Chiar nu ştiu.
Cum adică, nu ştii? Îţi dai seama ce ai realizat?
Pe cât de mult aş vrea să văd asta, nu văd nimic bun.
- Nu vezi nimic bun? - Nu.
Ana, nu va plăti niciodată pentru ce mi-a făcut.
Bine, uite, nu va plăti pentru ce ţi-a făcut ţie,
dar va sta la închisoare mult timp.
Şi cel mai important lucru este ce ai realizat cu Abel Mahecha.
L-ai demascat. Ai reuşit să arăţi că nu este un zeu.
Mai devreme sau mai târziu, va plăti pentru tot ce a făcut.
Ai arătat lumii că Abel Mahecha nu este de neatins.
corvin.predoiu (subtitrări-noi.ro Team)