EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
- Kom igjen, du klarer det! - Jeg gjør det!
Jeg klarte det!
Gratulerer. Du gikk en hel sofalengde.
Prøv å holde hendene ute av trusene mine neste gang.
Hva drev du med der?
Den holdningen får deg ikke til peisen.
Hvilken holdning vil holde deg unna rumpa mi?
Du er i storform i dag.
Men jeg lar meg ikke rive ned. Jeg har hele dagen med Jacob.
Og jeg er høy.
Hva er planen?
Skal dere spise grønnkål og sovne på et lasershow?
Nei, det er ikke julaften.
Vi skal treffe babyen og spise,
og så kose oss og se på Longmire.
For en som hater våpen,
liker du å se på folk som skyter hverandre av hester.
Snakker vi Longmire?
- Skuddsikkert. - Hei.
Dere har vannskader i kjøkkentaket.
- Vært slik lenge? - Vet ikke.
Kanskje siden jeg ble hekta på Cola Light-Mentos geysir-trikset.
Jeg sa du skulle gjøre det utenfor.
Da må jeg hanskes med vind og fuglebæsj.
- For mange variabler. - Gi meg pillene.
Klarer du deg uten meg i dag?
Helt fint. Nick kommer innom.
I din tilstand kan du ikke ha sex.
Bare håndgreier, ok?
Gjenta etter meg: Bare håndgreier.
I et desperat forsøk på å skifte tema...
...denne er god.
Leste den i bokklubben.
- Når begynte du i bokklubb? - Da Winnie inviterte meg.
Winnie er min eneste venn i Santa Fe.
Hun er statist i Longmire.
De filmer i Santa Fe!
- Burde ikke dere dratt? - Jo.
Lov meg at du beveger på deg.
Ja da.
Jeg har gjemt små flasker med vodka i hele huset for å friste deg.
Da får jeg vel begynne.
Ja, best du begynner.
Til babyen.
Vil du ikke engang se på meg?
Takk. Jeg vil bare få mulighet til...
...å forklare!
Det jeg sa til Frankie, var etter en lang dag
med mye å drikke, og jeg...
Jeg vil ikke prate mer om det. Det blir verre hver gang.
Men vi må snakke om det.
Nei, faktisk ikke.
Du sa det du sa. Du kan ikke forandre det.
Og jeg kan ikke glemme det. Vi må bare leve med det.
Det er best jeg ringer Joan-Margaret og avlyser.
Det gjør du ikke.
Jeg gleder meg til å se henne.
Skal vi bare smile og late som alt er ok?
Ja.
Det holdt ekteskapet mitt gående i 40 år, det holder oss gående i en lunsj.
Og jeg skal prøve å la være å gjøre slikt når hun er her.
Tar du imot besøk?
Er du høy, mørk og kjekk?
To av tre er ikke dårlig.
Takk.
Føles som om jeg har vunnet Kentucky Derby.
Vi skal få deg opp og løpeklar til Churchill Downs.
Men enn så lenge ringte Kooky for å si
at vi burde gå en tur rundt i rommet.
Og ikke kalle henne Kooky.
Kom igjen, det blir veldig Jane Austen.
Jeg gikk akkurat en tur på kjøkkenet.
Ja vel? Er det noe annet jeg kan gjøre for deg?
Jeg er sulten.
Jeg tar gjerne en omelett.
Perfekt. Jeg ringer kokken min.
Han kan lage en omelett som vil slå BH-en av deg.
Er det sånn du gjør det?
Jeg har mange måter å ta av BH-er.
Nei, jeg mente måten du alltid får andre til å gjøre alt for deg.
Vet du ikke hva det betyr å være rik?
Jo. Jeg bare sier
at av og til er det fint å gjøre ting selv.
Greit, la oss ta av den BH-en.
Frankie sa bare håndgreier.
Hun sa det. Det var derfor hun ringte.
Fortsatt sulten.
Greit. Jeg lager omelett. Jeg har spist mange.
Jeg finner ut av det.
Kanskje bare eggerøre.
Du går glipp av omeletten min, men ok.
Hvem gråter?
Hvordan går det?
Bra! Litt anspent.
Venstre øyet gjør en greie. Men bra!
Kjapt spørsmål, når sov dere sist?
Når så vi deg sist?
Da vi brakte dette kunststykket til verden.
- Dagen før det. - Ja.
Flink jente.
Hvordan gjorde du det?
Jeg er flink med barn og nunchakuer.
Dette er vår lille gudinne.
Hei, du.
Hun er nydelig.
Hun har ikke noe navn ennå, men ingen hast.
Hun vil fortelle oss det.
Kanskje det er Frankie.
Hvordan vet vi at hun faktisk sover?
Vel, øynene er lukket.
Og hun sover.
- Er det et lurespørsmål? - Hva om hun later som?
Hvorfor skulle en nyfødt late som hun sover?
Så hun hører hva vi sier om henne.
- Lukter det sukkerspinn? - Ja! Det er det!
Det rakner for dem.
Alle nye foreldre rakner. Husker du ikke?
- Herregud! - Hva?
Fingeren min gikk inn i skallen hennes!
Det var bare fontanellen. Det går bra.
Ser du? De trenger meg.
Kan vi bli litt lenger?
- Jeg håpet vi kunne... - Det blir gøy.
Min fontanell lukket seg aldri.
Ser du? Gøy!
Så har du i løk og paprika og lar det putre.
Takk for hjelpen.
Og for å låne meg kjelen og alle ingrediensene.
Jeg vil lage noe spesielt for Nadia i kveld.
Se på deg. Du lyser opp når du sier navnet.
Jeg er stolt av henne.
Sminkeeksamenen gikk bra.
Læreren hennes sa hun var den beste eleven til å lære åreknuter.
Dere kommer til å gjøre det hardt i kveld.
Nei!
Hvorfor lager jeg chili?
Den minst romantiske maten jeg kom på.
Venter dere ennå?
Bare et par uker til ettårsdagen.
Og da...
Det høres ekkelt ut.
Hennes første AA-bursdag.
Nei, "ding, ding" -delen. Hva er det?
Har du sett vannskaden på kjøkkenet?
- Hva er det med menn og vannskader? - Vi er imot.
Frokost for lunsj er servert.
Salmonella er servert.
Er disse stekt?
Vel, jeg ville ikke tørke dem ut.
Nam.
De kan ikke være så ille.
Skarp.
- Du kan spytte ut. Her. - Gjerne.
Et voilà.
Det er en kjempebra svøpe.
Jeg lærte å rulle stramt da jeg
solgte veganske burritos på Grateful Dead-konserter.
Stakkars dem.
Jammen har alle kjeler lokk.
Skal vi dra til Balboa Gardens før middag?
Vi kan ikke dra ennå.
- Ikke? - Se på dem.
De har ikke sovet på fire dager. De trenger en pause.
- Hva med oss? - Vi kan være sammen her.
Jeg så Bagel Bites i fryseren.
Og alle vet
at Bagel Bites betyr at det blir fest.
Det kan jeg ikke nekte for.
Vi kan se på Longmire.
Jeg kan Netflix-passordet til Bud.
"Jeg er Bud", samme som mitt.
Spennende, nå som vi vet hvem som drepte Lucians kone.
- Hva? - Hva?
Vi vet ikke det.
Nei, stemmer.
Jeg mener...
...vi har teorier.
Har du sett på Longmire uten meg?
Jeg...
...har kanskje sett litt.
Hva?
Vi så bare noen episoder.
Hvem er "vi"?
Winnie. Hun ville vise meg scenen hun er med i,
og så ble vi revet med.
Forståelig. Det er Longmire.
Men hvordan kunne du se det med en annen dame?
Det betydde ingenting.
Og hun var fryktelig.
Hun overspilte så det holdt.
Hvor så dere på programmet vårt?
På sofaen.
Satt hun i min sofagrop?
Jeg vil heller ha deg der, men du avlyste turene dine.
Fordi jeg skulle føde!
Greit.
Beklager. Jeg ser på det igjen med deg.
Hva er poenget? Jeg vet allerede at noen kjøper chips.
Frankie...
Grace ville også se Longmire.
Nei.
Nei. Men hadde hun det, ville jeg sagt nei.
Som du burde sagt til Winnie.
Det er mye jeg ikke skulle gjort, som å komme hit.
Hvor skal du?
Til Winnies hus?
Det er tusen mil unna!
Se hvem som vet nøyaktig hvor langt unna Winnie bor!
Sees senere.
Komplimenter til kokken.
Jeg skal gi dem til Toucan Sam.
På tide for deg å gå.
- Gå, jeg må skifte bandasjen. - Flott, jeg kan hjelpe.
Nei!
Du må være så langt unna som mulig.
Hvorfor det?
"Hvorfor det"?
Du virker ikke som bandasjeskifter-typen.
- Du trodde ikke jeg var egg-typen. - Du er ikke det.
Fordi jeg er for travel med bandasjer.
Kom igjen. Det går fint.
Greit.
Jeg vet ikke hva du bekymrer deg for. Det ser ikke så ille ut.
Herregud!
Joan-Margaret, jeg kommer ikke over hvor glad du ser ut.
Jeg er lykkelig.
Lykkeligere enn noen gang.
Ingen bestemmer over meg.
Trenger ikke jobbe for sjefen lenger.
Vi var sjefene dine.
Dere vet hva jeg mener. Jeg er fri.
Jeg gir F-A-E-N i alt nå.
Endelig gjør jeg all driten jeg aldri gjorde før.
Jeg leser ikke ut bøker jeg ikke liker.
Jeg spiser fritert mat. Jeg røyker.
Du røyker ikke.
Begynte akkurat. Det er fantastisk!
- Vil du ha en? - Ja.
- Nei, takk. - Jeg mener nei.
Hør på meg prate i vei.
Går det bra som pensjonister?
Strålende. Jeg har en rolle i The Music Man.
Og jeg er tungt involvert i aktivisme.
Vet ikke om du har hørt det, men jeg vant en Tappy.
Jeg hørte det.
Gjorde du?
Nei.
Jeg har begynt å strikke "P" -hatter.
Du kan bruke ordet "pussy" rundt meg.
Vi har vært meget travle.
Og lykkelige.
Travle og lykkelige.
Og...
...veldig travle.
Tullprat, gutter.
La oss snakke om hva som virkelig foregår.
Kan vi røyke på verandaen?
- Vi gjør ikke... - Prøv å stoppe meg.
Svimte jeg av?
Du så ikke hva jeg så.
Det er mye verre når du ser rett på.
- Støtt meg, Mallory. - Vi kjenner hverandre ikke så godt.
- Jeg trodde du var den snille. - Hun er det.
Men heldigvis gjør den ikke-snille CrossFit
og klarte å løfte deg opp i sofaen.
Hva? Jeg gjør CrossFit.
Jeg sier jeg gjør CrossFit...
- Herregud! - Ser du? Ikke bare meg.
Jeg ble i hvert fall stående.
Vi skal få deg opp og gå.
Jeg tror ikke jeg kan.
Hun mente nok meg, dr. Kildare.
Du vet sikkert ikke hvem dr. Kildare er.
Hun tester meg alltid.
- Jeg tester deg ikke. Og du strøk. - Jeg strøk ikke.
Jeg besvimte kanskje, men jeg kan fortsatt ta vare på deg.
Vet du hva? Jeg får fysioterapeuten min
til å hjelpe deg å gå rundt.
Gir han hjemmetimer?
Han har masse folk han ringer for alt.
Det er sånn han tar seg av folk, bare ringer en fyr.
Hva?
Luften er nok tynn oppe på den høye hesten.
Det påvirker nok hukommelsen.
Hva prater du om?
Da vi var små og ble syke,
pleide du alltid å "ringe en fyr"
så du slapp å gjøre noe.
Hvem?
- Pappa! - Pappa!
Jeg kunne gjort det.
Jeg bare ville ikke.
Du var ikke mamma-typen vi kunne gi tyggis til.
- Hun tvang oss til å svelge. - Er jeg en søppelkasse?
Vi er nesten samme person. Jeg var dårlig forelder, også.
Enda en ting vi har til felles.
Jeg var ikke dårlig forelder!
Var jeg det, ville ikke døtrene mine kommet.
Og du hadde vært på gulvet.
Faktisk ba Frankie oss komme innom.
Det er mora si, det.
Hva driver du med?
Jeg er på Winnies Facebook-side.
Finnes det noen "Jeg-hater-Winnie" -knapp?
Hvem er Winnie?
En statist som prøver seg på hovedrollen.
Hvor er Jacob?
Han dro.
- Er alt ok? - Du må spørre Winnie.
Nei, jeg skal spørre henne. Det er jeg som spør.
Hva skjer? Er du bekymret over Jacob og henne?
Jeg vet ikke!
Jeg vet ikke hva som skjer, for jeg er ikke i Santa Fe.
Jeg er her. Nå er han her, og jeg er her.
- Jeg må dra. - Du kan ikke gå.
Hva om jeg putter fingeren min i hodet hennes?
Hva om hun har nøttallergi, og ikke kan si det.
- Vi vet tydeligvis ikke hva vi gjør. - Hemmelighet: Ingen gjør det.
Bortsett fra de som oppdro Regis Philbin.
Jeg vil ikke rote det til.
Det vil dere, men dere er snille.
Spiller ingen rolle om dere roter det til, Faith klarer seg.
Døpte hun babyen vår "Faith"?
Jeg tror det.
Jeg tror jeg liker det.
Jeg tror også det.
Hei, Faith.
Vi skal knote deg til.
Så fint det ser ut!
Du ser fin ut!
Takk.
Jeg har sprudlende sider.
Fancy!
- Jeg er i veien. - Nei.
- Jeg skal... - Ok.
Er det en ny duft?
- Bønner. - Bønner.
- Der. - Der.
Ja.
Salsa.
- Trenger du hjelp med noe? - Nei, nesten ferdig.
Har full kontroll.
Faen! Enda en tomatkatastrofe.
Lukter her inne.
Kanskje jeg burde vente utenfor?
- God idé! - Ok.
Ja.
Gutter, "sjelevenn" er bare et ord.
Faktisk er det to ord.
Ord.
Som da dere maste om hvert bidige ord
i juss-dokumentene jeg skrev. Hvem bryr seg, liksom?
Beklager, men disse ordene er viktige.
Ja, men dere fortsatte bare i sirkler.
Lurte dere noen gang på hvorfor huset mitt var pantsatt?
Jeg antar det hadde å gjøre med dine eksotiske reptiler.
Sannheten er at jeg slet med spillavhengighet.
- Gjorde du? - Jeg innså ikke det før jeg tok terapi.
Panten på huset ditt fikk deg ikke til å innse det?
Nei, smarten. Det var derfor jeg trengte terapi.
Jeg satt fast i en ond sirkel, men så det ikke.
Akkurat som dere. Og jeg trengte hjelp til å få fikset det.
Så du er ikke lenger spillavhengig?
Jo da.
Men det er mer overkommelig.
Takket være terapeuten min tar jeg bare kasinobussen en gang i uka.
Forresten, spiller dere på hest? Hvem liker dere?
Jeg vil gjerne gå i terapi.
Men prøv å få ham med.
Våre problemer er våre problemer.
Vi løser dem selv.
Hadde dere kunnet det, ville dere ikke vært i denne klypa.
Hun tok deg der.
Dere pleide å nekte å sende skilsmissepapirer før klienter
hadde prøvd ekteskapsrådgivning.
- Ingen diskuterer skilsmisse. - Ikke skilles!
Jeg sier bare at dere elsket det
da par kom tilbake fra rådgivning
og sa de skulle gi ekteskapet en sjanse til.
Så vil dere være paret som går til terapi og gjør ting bedre,
eller paret fanget i en ond sirkel?
Takk skal du ha.
Det var...
Så ubekvemt.
Så ubekvemt!
Ja.
Jeg setter pris på at du er så tålmodig og venter...
Jeg liker å være med deg.
Takk. Jeg også.
God natt.
- Jeg burde gå. - Ja.
- Veske.
- Eller bli her. - Ja, helst.
La oss gjøre dette i bilen min. Mer plass.
Bilnøkler.
Hva gjør du?
Jeg setter sammen denne innretningen til dusjen din.
Herregud, nei. Du trenger ikke det.
Dette er ikke helt umulig, som eggerøre.
Det er bruksanvisning. Jeg kan lese.
Denne passer helt klart her.
Helt klart ikke.
La Frankie gjøre det. Hun utsmykker den uansett.
Jeg bygget et milliardfirma. Jeg klarer en stol.
Faen!
Unnskyld! Faen, går det bra?
Nei! Det gjorde vondt.
Jeg er jævlig dårlig til å ta vare på folk.
Ja, jeg er heller ikke proff på det.
Kanskje derfor ekteskapene imploderte.
Var det ikke fordi du var litt egoistisk?
Ja, det hadde kanskje noe å gjøre med det.
Du er kanskje forferdelig til å ta vare på folk,
men det er én test du bestod med glans.
Gjorde jeg?
Du prøvde.
Og du fortsatte å prøve, selv da du burde gitt opp.
Det var kjempesøtt.
Vet du hva jeg vil gjøre for deg nå?
Nei. Hva da?
Dra på sykehuset og se om jeg brakk foten.
Hva gjør du?
Setter sammen stolen til Grace.
Visste ikke om du ville være her.
Selvfølgelig. Hvor skulle jeg ellers vært?
Du sa du skulle til Winnie.
Nei, du sa jeg skulle til Winnie.
Sant. Og nå som jeg har hatt tid til å tenke over det,
og gitt meg selv en Del Taco-prat,
så ser jeg at jeg kanskje overreagerte.
Du trenger ikke...
Nei, jeg burde ikke tro noe slikt.
Jeg stoler på deg, jeg var bare sjalu.
Setter pris på det...
...men...
...det er noe.
Herregud.
Nei, ikke det du tror.
Men jeg har vært mye sammen med Winnie,
og jeg har kost meg, men følt meg kjempeskyldig.
Du trenger ikke ha skyldfølelse for å ha venner.
Nei, men det føles som om det kan være mye mer.
All tiden jeg ville brukt med deg, bruker jeg nå med henne.
Vil du være sammen med Winnie?
Nei, jeg vil være med deg. Men du er ikke der.
Vel, det finnes løsninger. Dette er det 20. århundre.
Tjueførste.
Enda bedre.
Jeg kan ikke gjøre dette mer.
Ok, vet du hva?
Jeg setter sammen stolen til Grace...
...jeg må utsmykke den uansett.
- Jeg mente... - Jeg vet det!
- Jeg vil ikke høre. - Frankie...
Jeg er ensom.
Og jeg savner deg.
Men jeg kan ikke stoppe livet uten deg der,
som er mesteparten av tiden.
La oss dra til Santa Fe nå.
Vi svinger innom Del Taco, jeg henter mobilen, så rett til Santa Fe.
Men du hater Santa Fe.
Men jeg vil ikke slå opp.
Og det høres ut som det er det vi gjør.
Jeg tror det.
Jeg tror avstanden slo oss.
Herregud! Hvor er Jacob? Jeg må takke ham.
Det kan du ikke. Han dro.
Jeg trodde han skulle dra i morgen.
Han skulle det.
Hva skjedde?
Tekst: Thor Knai