Am spus mereu că sunt 3 feluri de oameni în lume...
aceia care fac lucruri să se întâmple, aceia care se uită la lucruri cum se întâmplă...
şi aceia care se întreabă ce se întâmplă.
Eu făceam lucruri să se întâmple.
Lucruri rele.
I-am făcut să sufere pe toţi aceia care au venit lângă mine.
Tatuajul ăsta, era medalia mea de onoare.
Dar sunt alt om de când am intrat în grup.
Un om mai superior.
N-aş fi crezut că voi spune vreodată asemenea cuvinte.
Şi totul datorită ajutorului...
şi iubirii pe care am găsit-o în această cameră.
Eşti nou aici.
Eşti Ed ?
Da, sunt nou în prostia asta.
De ce crezi că-i o prostie ?
Ascultă, omule. Mi-am schimbat viaţa. Mulţi de aici au făcut la fel.
Felul nostru de viaţă merge într-o singură direcţie.
Şi la fel cum nu poţi repara crimele, tot aşa nu te poţi schimba.
Păi, îmi pare rău pentru tine, omule.
Să nu-ţi fie.
O să mergem împreună în iad, frate.
De ce eşti aici, Ed ?
Eu l-am adus pe Victor. El ştie că am dreptate.
Victor o duce foarte bine.
Mda. Uitaţi-vă la el.
Victor, vrei să vorbim despre asta ?
Am avut doar nişte coşmaruri.
Coşmaruri tare nasoale.
Despre ce anume ?
Oh...
am văzut oameni jupuiţi de vii.
E un drum greu, Victor.
E un şoc mare...
să ne schimbăm felul de gândire, să luăm viaţa în mâini.
Tuturor ne e teamă.
Şi teama asta ne macină zi şi noapte, frate.
În minte, în visuri.
Nu te mai saturi de căcatul ăsta ?
Căcatul ăsta cu "şocul mare" ?
Căcatul cu "teama care ne macină" ?
Ştii ce vreau să spun, Victor ?
- Oarecum. - Cum adică, "oarecum" ?
Nu-mi spune că prostia asta îţi face vreun bine.
Şi nu-mi spune că faptul că vii aici te ridică în ochii tăi...
că face coşmarele să dispară.
Nu, nu o face.
Traducerea şi adaptarea Voca Team b.v.
Hey.
Mulţumesc c-ai venit. Îmi pare rău de oră.
După cum ai vorbit, se părea că e ceva ce nu poate aştepta.
Nu. Am nevoie de alţi ochi la treaba asta.
Am chemat-o şi pe Scully.
Cam târziu ca să-şi găsească un baby-sitter. Ce-i aşa urgent ?
"Victor Dale Potts."
Ex-condamnat, de trei ori la puşcarie, criminal de carieră.
A fost ucis acum 5 zile. Scully are raportul crimei.
Îmi pare rău... ce-mi scapă ?
E felul cum a fost ucis.
Agent Doggett.
Agent Scully.
Aş vrea ca să vadă şi el cadavrul.
La naiba.
Am văzut o grămadă d-astea când eram în poliţie.
E tipică unor găşti Pan-Asiatice.
Diferenţa e că Potts a avut o premoniţie a morţii lui.
Şi ?
Asta am întrebat şi eu.
Ce spun e că omul ăsta a fost jupuit de viu...
la câteva ore după ce a descris asta cu detalii exacte.
Poate a putut s-o facă fiindcă cineva l-a ameninţat.
A spus că a văzut într-un vis, o viziune, aşa spune cea care a vorbit cu el ultima dată.
- Cine-i ? - Dr. Lisa Holland.
E o terapeută care conduce un grup de stăpânire a mâniei pentru ex-condamnaţi.
O viaţă lungă de criminal aduce mulţi duşmani.
Oameni capabili şi de aşa ceva.
Adică, dacă nu-i şi altceva la mijloc de care nu-mi dau seama.
Ei bine, din ce am văzut la examinarea vizuală...
pielea a fost îndepărtată cu o deosebită măiestrie...
de cineva care a folosit un cuţit de vânătoare.
Arterele şi venele au fost lăsate intacte...
pentru a prelungi agonia.
Groaznic fel de-a muri, clar.
Ştiu.
E şi altceva, agent Reyes ?
Ceva special care ţi-a atras atenţia la acest caz...
ca un posibil Dosar X ?
Nu.
Ştiu doar că trebuie să rezolv cazul.
Şi aş aprecia ajutorul vostru.
Tu eşti Reyes ?
Sunt Doggett. Ea e Reyes.
Detectiv Van Allen ?
Da.
Mulţumesc că ne ajuţi.
Ce ajutor ?
- Cu ancheta asta. - Nu-i mai nimic de anchetat.
Adică, Potts nu a fost un criminal super-căutat de F.B.I.
Cred că se referă la părerea ta despre cum a murit, detective.
N-am nici una.
Dar cred că vreţi să vorbiţi cu cineva căruia barem îi pasă, nu ?
Îmi pare rău, dar tipul are dreptate.
E greu pentru Potts-ii din toată lumea.
Nimănui nu-i pasă de ei nici cât trăiesc şi nici când mor.
Victor a spus grupului o poveste...
despre un coşmar de-al lui.
Aceşti oameni sunt urmăriţi de trecutul lor. De-aia sunt aici.
Dar visul ăsta s-a adeverit.
Uneori, trecutul de care ei încearcă să scape, nu-i lasă în pace.
A fost un bărbat, Ed.
L-a condus pe Victor la întâlnirea din seara aia.
Şi ştia multe de cazul lui Victor.
Crezi că el l-ar fi putut omorî ?
Eu încerc să ajut aceşti oameni.
Unii au fost violenţi, iar alţii încă sunt.
Nu sunt eu cea potrivită să-i judec.
Dr. Holland...
aici vorbim de servirea justiţiei.
Nu puteţi ignora asta.
Sunt sigură că agenta Reyes nu o să mă lase s-o fac.
Probabil n-ar lăsa pe nimeni.
Vă mulţumim pentru ajutor.
Ea v-a contactat pe dvs. pentru acest caz ?
Cred că poliţia ar fi lăsat cazul baltă...
dacă n-ar fi fost ea.
Ştii ceva, agent Reyes ?
Îmi pari cunoscută.
Poftim ?
Ai mai fost prin Novi ?
Nu, niciodată.
Mă urmăreşti ?
Ai vreo problemă sau ceva ?
Problemă ? Prietenul tău e mort.
Cred că vestea bună e că pică pe mine să mut scara de-acum.
Tu ştii cum s-a întâmplat.
Auzi, ce ar fi s-o tai de aici ?
F.B.I.-ul vrea să vorbească cu mine despre cum a murit.
Vor vrea să vorbească şi cu tine.
N-am nimic de spus nimănui.
Te jucai cu mintea lui.
Aş fi atent la afirmaţii d-astea.
Sau ce ? O să mă faci şi pe mine ?
Am de prins un autobuz.
Da, aşa, fugi. Dar precum ai spus...
nu poţi fugi de ceea ce eşti.
Da şi o să ne vedem în iad.
Uitaţi, dr. Scully.
Tot ce aţi fi vrut să ştiţi despre oameni jupuiţi...
dar v-a fost teamă să aflaţi.
Aici e fiecare caz de îndepărtare a epidermei umane...
pe care am găsit-o în ultimii 12 ani.
Majoritatea s-au făcut post-mortem.
E tot ce-am putut găsi.
Şi majoritatea sunt ale găştii ăleia asiatice, cum aţi menţionat.
Stai puţin. Asta ce e ?
Scuze. N-ar fi trebuit să o includ şi pe asta...
pentru că-i practic istorie antică.
E un tipar.
Felul cum pielea a fost îndepărtată. E identic.
Dar cum ar putea ? Aţi observat data ?
1960.
"... poporul incaş şi Mayan."
"Oricum, preoţii credeau că sufletele sălăşuiesc pe pământ..."
sub formă de arbuşti, copaci sau alte frunzişuri şi..."
Mă scuzaţi.
Dr. Mueller ?
Dr. Bertram Mueller ?
Da ?
Numele meu e Dana Scully. Sunt de la F.B.I.
Aş vrea să vă întreb despre un necunoscut...
căruia i-aţi făcut o autopsie în 1960.
Tu sincer te aştepţi să-mi aduc aminte...
vreun caz de pe vremea aia ?
Am 84 de ani.
Această victimă a fost jupuită de vie.
În toată viaţa mea, n-am văzut ceva mai inuman ca asta.
Domnule, nu am găsit nici o înregistrare a poliţiei despre asta.
A fost vreun suspect acuzat sau arestat...
în cazul ăsta, din câte ştiţi ?
Nici unul şi nici o anchetă.
Nu înţeleg.
Victima a fost un John Doe... un nimeni.
Carl Hobart, şeriful districtual, şi-a închipuit c-a fost un aurolac.
A spus că nu vrea să creeze panică.
Şi nimeni nu a protestat ?
Am încercat. Şeriful avea şi altele pe cap, probabil.
De ce spuneţi asta ?
Păi, la scurt timp, şi-a tras un glonte în cap.
La ce te gândeşti, doctore ?
Că e vreo crimă la indigo după 40 de ani ?
Dacă-i aşa, e perfect executată.
Şi de ce să copiezi o crimă obscură...
de care nimeni n-a auzit ?
Un şir de crime.
- Poftim ? - Am crezut că ştiai.
John Doe...
a fost doar primul.
Hei, eu lucrez aici.
Eşti tu, Ed ?
Hai să vezi ce am pentru tine.
Îţi spun, mai bine te cari naiba de aici, oricine ai fi !
Hei !
Oh, Doamne, nu !
Dă-mi drumul ! Lasă-mă jos !
Dr. Holland ?
Lisa ?
Dr. Holland ?
Monica ?
Ce naiba visai ?
Nimic.
A fost un coşmar.
Cum de-ai ştiut să vii aici ?
Eram la telefon.
Te-am auzit cum strigai.
Cu cine vorbeai ?
Dr. Lisa Holland.
Grupul ăla de control al furiei... se micşorează.
E ok. Lasă-i să treacă.
Luaţi-o înainte.
- Ce s-a întâmplat cu luminile ? - Cineva a tăiat curentul.
Fiţi atenţi unde păşiţi.
Avem sânge pe podea.
Nu aşa de mult cât te-ai aştepta.
Oh, Dumnezeule !
Eşti în regulă ?
Monica ?
Agent Reyes, m-a sunat agentul Doggett.
A spus că-i altă victimă.
Monica, eşti în regulă ?
Doar îmi trag sufletul.
Dacă eşti pregătită, am ceva să-ţi arăt.
Cazuri de crime din 1960.
Ce anume ?
Cadavre jupuite...
tăiate cu aceeaşi precizie că şi corpul pe care l-am examinat.
Poţi să-mi dai lanterna puţin ?
Sfinte Dumnezeule, e încă în viaţă.
Să vină cineva să-l dea jos acum !
Un doctor aici ! Mă poţi auzi ?
Mă înţelegi ?
Cine a făcut asta ? Ştii cine ţi-a făcut asta ?
Plecăm undeva, iubitule ?
Tu nu. Ieşi afară.
Eddie ?
Ce ţi-am spus ?
Dar sunt dezbrăcată.
Şi ce-i nou în asta ? Ieşi afară.
De ce eşti aşa idiot ?
F.B.I. ! Opreşte-te acolo !
Care parte din "opreşte-te acolo" n-ai înţeles-o ?
Care-i treaba ? Îşi aşteaptă avocatul ? Asta face ?
N-are ce căuta aici.
Şi eu am fost în locul lui de vreo 2 ori...
fără să am vreo speranţă.
Da ? Ai omorât şi tu 2 oameni ?
E de 3 ani afară de la puşcărie...
se ţine de o slujbă, vine la lucru treaz.
De ce să o facă ? Mai întâi un prieten, apoi un coleg ?
Tu ai afirmat că se încinge mai repede, nu ?
De ce a fugit, dacă-i nevinovat ?
Bagaje făcute pentru a fugi...
pline de cuţite ?
Nu cred că vom găsi arma crimei la el.
De ce crezi asta ?
Pentru că eu cred că fuge de altceva.
Vreau să vorbesc cu el.
Bună.
Numele meu e Monica.
Ştiu la ce te gândeşti, că eu sunt poliţistul "bun".
Nu există aşa ceva.
Nu tu ai făcut-o, nu-i aşa ?
Prietenul tău, Victor...
spunea că are coşmaruri...
că vede lucruri.
Cred că acum tu le vezi.
Cum de ai şti tu ?
Pentru că şi eu le văd.
Putem vorbi puţin ?
Vrei să-mi explici şi mie ce faci aici, agent Reyes ?
Încerc să creez o legătură.
Al naibii fel de-a o face.
Deja văd apărarea tipului.
"Onorată instanţă, aveam coşmaruri, vedeam lucruri."
"Întrebaţi-o pe agenta Reyes şi ea le vede."
E ceva ce nu-mi spui ?
Aţi terminat ?
Cu ce ?
Cu suspectul.
- Nu el e omul nostru. - Ce tot spui ?
Prietena i-a oferit alibiul.
A spus că au fost împreună la Bent Oak de la ora 06:00 până la închidere.
Barmanul a confirmat şi el.
Nu-mi vine să cred.
Ştiu unde stai, partenere.
Eşti întotdeauna binevenit la grup.
Agent Reyes.
Am nevoie de tine la Quantico urgent.
De ce ?
Am ceva să-ţi arăt.
Agent Scully ?
Agent Reyes.
Ce-s astea ?
Ţi-am arătat dosare despre oameni ucişi în 1960...
jupuite de vii, ca şi victimele de acum.
Am pus să se deshumeze acele cadavre, să văd dacă găsesc dovezi de asemănare.
- Şi sunt ? - Da.
Sunt tăieturi pe oase...
pe tibii şi pe omoplaţi...
care se potrivesc cu tăieturile găsite pe Victor Potts...
s-a folosit exact acelaşi cuţit...
care a lăsat acelaşi tip de crestături.
Acelaşi cuţit, acelaşi ucigaş. Asta spui, deci ?
Ei bine, e chiar mai ciudat.
Am verificat dosarele victimelor din 1960.
Sunt ex-condamnaţi ca şi cei de acum ?
Da. Dar uite-te la data la care au murit.
8 martie 1960.
21 iunie 1960.
Datele de naştere...
ale lui Victor Potts şi ale lui Terry Pruit.
Cei doi s-au născut în exact aceleaşi zile...
în care victimele anterioare au murit.
Ai ştiut că vom găsi ceva de genul ăsta, nu-i aşa ?
Cum ?
John Doggett.
Unde eşti ?
În faţa casei suspectului...
întrebându-mă unde sunt cei de la supraveghere pe care i-am cerut.
Am nevoie de ziua lui de naştere.
- A cui ? - A suspectului, Ed Kelso.
E important. Ar putea fi în pericol.
S-ar putea să fi dispărut.
Te sun eu.
Alo, sunt detectiv John Doggett.
Trebuie să vorbesc cu detectivul Van Allen.
Aştept. Daţi-mi-l la telefon.
Casa asta ar fi trebuit să fie sub supraveghere 24 din 24.
Patrula a spus că nu au fost plecaţi decât pentru 5 minute.
Ai văzut omul dinăuntru ?
Crezi că-ţi ia 5 minute să faci aşa ceva ?
Nu ştiu cât timp ia, agent Doggett.
Ştiu doar că ai spus să fie supravegheat ca să nu fugă.
Agent Doggett.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Chestia cu zilele de naştere e ciudată, asta-i clar.
Se pare că avem de-a face cu un tip chiar sărit de pe fix.
Nu prea cred.
Să-ţi alegi victimele din cauza zilelor de naştere...
e ceva caracteristic ucigaşilor în serie.
Cred că ar trebui să-i căutăm pe băieţii de la Ştiinţa Comportamentului.
Nu.
Nu asta s-a întâmplat aici.
E singura posibilitate, cu criminalul în serie.
Pentru tine.
Bine, ce crezi că e de fapt ?
Ştia că va muri.
A avut o premoniţie cu moartea sa.
Ca şi prima victimă.
Cum de ştii tu asta ?
Sunt oarecum implicată.
Cumva îmi aduc aminte de asta.
Totul s-a mai întâmplat înainte, iar acum se repetă.
Adică asta e o repetare, iar tu cumva îţi aduci aminte de prima.
Aceşti oameni...
au fost născuţi să moară aşa.
Aşa cum au murit şi înainte.
Nu oamenii, sufletele lor.
Sufletele lor sunt ucise mereu şi mereu...
de la o viaţă la alta...
de cineva care nu le lasă să se odihnească.
Şi cum se întâmplă asta, cu revenirea sufletelor ?
Reîncarnare ?
Nu realizezi că...
aceşti oameni s-au născut în ziua în care victima de dinainte a murit ?
Da, realizez.
Realizez că ucigaşul e inteligent.
O cârpă îi e îndesată în gură.
O cârpă murdară.
Neagră.
Praf de cărbune...
dintr-o mină de cărbuni.
Cum naiba de-ai ştiut asta ?
Nu ştiu.
Deci ce căutăm ?
Nu ştiu exact.
Dar dacă dosarele vechi sunt corecte...
va fi o a patra victimă.
Se pare că nu s-a făcut de mult timp curat.
Tu sau eu ?
Verific eu în mină.
N-ar fi trebuit să vii aici.
Sunt agent federal. Şi sunt înarmată.
Dă drumul armei acum.
Nu poţi să o opreşti.
Niciodată.
Întotdeauna dai greş.
E soarta ta.
Agent Reyes.
Monica !
Agent Reyes.
Eşti rănită ? Vorbeşte cu mine.
- A fost aici. - Cine ?
Van Allen. El e ucigaşul.
Van Allen ?
Şi el a fost jupuit...
în 1868...
de patru oameni, după o ceartă despre minerit.
Ucigaşii lui n-au fost niciodată pedepsiţi.
Şi se naşte să răzbune nedreptatea într-una.
Van Allen e poliţist.
De-aia cazurile rămân nerezolvate.
De fiecare dată, patru crime.
Şi patru cadavre.
Şi apoi îşi ia singur viaţa ca să o poată lua din nou de la început.
Mai e încă a patra victimă şi cred că ştiu cine e.
Lisa Holland.
Dr. Holland, sunt Monica Reyes.
Aţi avut viziunile, nu-i aşa ?
Ca ceilalţi din grup. Viziuni cu oameni jupuiţi.
Aşa e, nu-i aşa ?
Cum de aţi ştiut ?
Unde sunteţi acum ?
Tocmai am terminat un seminar.
E cineva cu dvs. ?
Nu, au plecat toţi. De ce ? Despre ce e vorba ?
Ieşiţi de acolo. Sunteţi în pericol.
E detectivul Van Allen. Vine după dvs.
Dr. Holland ?
Dr. Holland.
A venit timpul !
Tu eşti ultima.
Nu ajută dacă fugi. Mereu se termină la fel.
Aduceţi paramedicii aici.
Tu...
eşuezi mereu.
Să nu-mi mori acum !
Nu până nu ştiu ce-ai vrut să spui !
Doctorul zice că-i pe muchie în seara asta. Să mergem acasă.
Hai, Monica. Du-te acasă.
Nu vei afla nimic astăzi.
Încă tot nu crezi, nu-i aşa ?
Legătura mea cu omul ăsta.
Oricum ai făcut-o, oricum ştiai ce ştiai...
ceea ce contează e că ai salvat viaţa unei femei.
El încearcă.
Cu toţii încercăm.
Dar e drum lung de la...
asta...
la asta.
Crezi în a doua şansă, Dana ?
O şansă de a îndrepta greşelile pe care le-am făcut în viaţă ?
Adică într-o viaţă următoare ?
Asta încercau oamenii ăştia să facă.
Toate victimele, încercând să-şi ispăşească păcatele...
de la ce s-a întâmplat în această poză.
Doar că omul ăsta nu le-a lăsat.
Şi Lisa Holland ? Ce-i cu ea ?
Era una din ei.
Una din cei care stau aici.
Şi tu ?
Oricine am fost, am dat greş.
În 1868.
În 1909.
În 1960... am tot dat greş.
Am fost mereu acolo, dar n-am putut opri crimele...
şi el a ştiut asta.
Aşa cum ştie că sunt aici acum.
Mă simte...
aşa cum şi eu l-am simţit...
când am văzut poza primei victime.
Şi cumva îmi ştie cea mai mare teamă...
că voi eşua.
Ei bine, poate în viaţa asta ai reuşit.
Poate.
Traducerea şi adaptarea Voca Team b.v.