Anterior în iZombie...
Faptul că trebuie să-ţi aduc aceste frânturi
de informaţii de parcă sunt porumbelul tău călător
nu este exact stilul meu.
Ştii, aş putea să-ţi închid afacerile.
Aceste 17 siringi sunt toate leacurile din lume.
Liv. Siringile. Au dispărut.
M-a zgâriat!
Înapoi.
Hei, hei, opreşte aia!
Dale şi cu mine, totul e minunat, dar din motive evidente,
nu putem fi intimi.
Treaba asta de-o facem noi... da, n-o mai putem face.
Nu când ştiu că alegerile mele în viaţă te deranjează.
E destul acolo cât să acopere şi pentru coyote.
Trebuie să cumperi mulţi oameni lacomi
să strecori lume înăuntru şi-n afară.
Tu eşti Renegade?
Bine, prietenii îmi spun Mama Leone.
Coyotele şi călătorul
Sunt prima persoană pe care o bagi în Seattle?
Nu-ţi face griji, am făcut asta de multe ori.
Totul va fi în regulă.
Foc!
Mi-e frică. Nu pot...
Annie, uită-te la mine.
Am făcut asta de un milion de ori.
Te descurci tu.
Aşa că acum Harrison Ford iubeşte nemuritorii şi casele bântuite.
Aşteaptă. Ce-i asta?
"Don E. şi DJ Deep Cuts sună adunarea."
Seara "oameni versus zombie în fiecare marţi seară la The Scratching Post."
"Nu ne putem înţelege?"
- Asta nu poate fi adevărat. - E foarte adevărat.
Cât se poate de adevărat. Foarte specific lor.
Consumă şi aşa fragila relaţie oameni-zombie
pentru o seară tematică?
Blaine o duce întradevăr greu.
Sau... e Blaine.
Scuze.
Victima a fost împuşcată în inimă.
De aproape, seamănă cu o execuţie.
Glonţul a intrat în peretele de aici.
- Unu în cameră. - Chiar prin cameră.
Camerele inimii. Umor de doctori.
Cele mai bune glume sunt cele pe care trebuie să le explici.
Bolnavi.
Balistica ar trebui să ne spună despre glonţ
şi să ne dea o idee despre arma crimei, dar asta e tot ce au.
Va trebui să faci tot posibilul Liv, chiar dacă
nu ai prea mult material, la propriu.
Cea mai mare parte din creierul victimei lipseşte.
Cum adică, lipseşte?
Adică, cineva a încercat să ia tot ce avea în cap,
dar a fost întrerupt.
Aşa că va trebui să lucrezi cu...
mostra.
Asta nu arată deloc bine pentru relaţiile oameni-zombie.
{an1}Sezonul 4, Ep. 3 Criză de creier în Seattle
Dacă aveam nişte creier
Teoria lui Clive e corectă.
Oricine a făcut asta a acţionat rapid şi a avut un super fierăstrău de oase.
Dar moartea a fost atât de curată.
De ce furtul creierului a fost atât de dezordonat?
Pot fi făptaşi diferiţi.
Unul adoarme şi unul taie.
Gata să vă bubuie mintea?
Scuze, daţi înapoi.
- Haide, omule. - Prea recent, frate.
Da. Am identificat victima noastră
Annie Wallace, 25 ani din Johnson County, Kansas,
unde a locuit până acum 3 zile.
Părinţii ieri au dat-o dispărută ieri.
Şi din ancheta preliminară a căutărilor de pe Internet,
dar şi cum reiese dintr-un transfer de $25,000 către un cont nedepistabil,
se pare că Annie a angajat un coyote s-o aducă în Seattle.
De ce? Era perfect sănătoasă, nu trebuia să fie zombificată.
Ceva pentru care merită să mori trebuie s-o fi adus aici.
Ceva sau cineva.
Există un număr din Seattle la care Annie a sunat şi a dat mesaje non-stop.
Un tip pe nume Allan Fox.
Nu sunt sigur care era relaţia,
dar ne vor sosi transcrierile
împreună cu D-l Fox în persoană.
Aşa că poate vrei să serveşti o mică gustare.
Va fi chiar mică, mulţumesc foarte mult.
Pentru că asta trebuie să-mi ajungă o săptămână.
Nu spuneai mereu că-ţi doreai să fi la dietă?
Glumesc.
Îmi bat joc de cei care spun asta.
Atât de contra dietei sunt.
Urăsc profund alegerea acelui stil de viaţă.
Bine. Te-ai enervat şi nici n-ai început.
Allan Fox.
Dacă am iubit până acum?
- Am oftat, am privit... - Liv!
Dar n-am văzut niciodată frumuseţea adevărată, până când acest...
Liv,
Liv!
Era o viziune?
Da, este.
E despre Annie? A încercat să intre în Seattle, nu-i aşa?
- De ce nu iei loc, Allan? - A încercat.
Să ştiţi, am avertizat-o. I-am spus, "Annie, nu face asta. Nu.."
De unde o ştii pe D-ra Wallace?
Ne-am întâlnit online de vreo lună.
Mai exact, 29 zile, 18 ore şi 30...
36 secunde. Dar cine mai numără, nu?
Şi... cum anume v-aţi întâlnit voi doi?
Ne-am întâlnit într-un chat de la filmul Bridget Jones's Diary.
Continuă.
Măiculiţă.
Ştiţi, sunt multe chaturi de femei obsedate,
pe Internet. Dar Annie era diferită.
Ştiţi, ea... bine, sigur că era o romantică fără speranţă.
Ca mine.
Romantică fără speranţă?
Dar amândoi căutăm ceva real, să ştiţi. Dragostea adevărată.
Nu mai dormi, stai treaz toată noaptea,
încep problemele, te consumi, îţi pierzi slujba,
şi cui îi pasă, cui îi trebuie încă un operator telefonic?
- Da. Cred că înţelegem. - Iubirea.
Multe femei care... care o iubesc pe Bridget Jones
spun că vor un Mark Darcy,
dar este clar că tânjesc după un Daniel Cleaver.
Sau şi mai rău, ştiţi, un Daniel Cleaver care se preface a fi un Mark Darcy.
- Cel mai rău. - Corect? Aşa.
Dar eu sunt un adevărat Mark Darcy.
- Iar Annie vede asta. - A văzut adică.
Dumnezeule, cred că tocmai ne-am terminat fraza unul altuia.
Uită-te la mesajele astea, vă planificaţi nunta,
luna de miere şi numele copiilor
deşi vă cunoşteaţi doar de o lună
şi nu v-aţi întâlnit niciodată faţă în faţă.
Ştii cât de nebuneşte sună?
- Sună ca o dragoste adevărată. - Aşa este, da.
Suntem... suflete pereche.
Şi atunci de ce i-ai spus să nu vină în Seattle?
"Vorbesc serios, nu veni aici, Annie"
"Nu veni în Seattle."
"Serios, să vii în Seattle ar fi o idee oribilă."
Vorbea mereu că vrea să se furişeze în Seattle,
s-a gândit că ar fi romantic.
Dar ea nu locuieşte aici, aşa că nu ştie cât este de periculos.
Am încercat s-o descurajez mereu,
şi fără să intru în detalii macabre, dar...
Se pare că n-a fost de folos.
Unde e acum? S-a întors în Kansas?
E arestată? Pot s-o văd?
Are... are probleme?
Nu are probleme, Allan.
A murit.
A murit. Nu.
Nu.
De ce nu luăm o scurtă pauză?
Liv nebună de legat
Nu e corect.
Mâine aveam aniversarea de o lună.
Înţeleg.
Cei mai mulţi dintre iubiţii mei au avut nişte morţi cumplite.
Dar cine ştie? Poate vei găsi pe altcineva.
Mai devreme decât crezi.
Poate e chiar în faţa ta şi tu nici nu ştii.
Scuze, era un gândac.
Hei, am o idee.
De ce nu ne vedem diseară la The Scratching Post?
Vreau doar să fiu singur.
Să văd The Notebook.
Dacă tu eşti o pasăre, eu sunt o pasăre.
Ce?
Scuze, s-a întors gândacul.
Era un păianjen şi avea ou, aşa că...
Dumnezeule. L-ai prins?
Da, da, nu, Am văzut cum a ezitat. L-am omorât. Am scăpat.
- Unde? - Acolo!
Allan? Allan, ştiu că treci prin multe acum.
Dar seara oameni-zombie de la The Scratching Post e o dată pe săptămână.
Şi cred că Annie ar vrea să ţi-o găseşti pe următoarea Bridget Jones, tu nu?
Cred că ar vrea să aştept o zi.
Allan!
Eşti liber să pleci deocamdată, dar nu foarte departe.
Nu că ai putea.
Deci, ne vedem diseară?
Sunt mai grasă decât Annie?
Liv, ştiu că eşti pe un creier romantic, dar vreau să te concentrezi.
Nu-l poţi vedea pe Allan în afara acestui caz.
Cred că e tipul nostru.
Dar sunt 100% că e nevinovat.
Pe ce te bazezi?
Pe faptul că poate fi viitorul meu suflet pereche.
Poate fi viitor deţinut, Liv.
L-ai cunoscut de 45 minute!
Ştii ce, nu-ţi cânt în strună.
Trebuie să găsim coyotele lui Annie.
A fost unul din ultimii care a văzut-o în viaţă,
aşa că poate i-a văzut şi criminalul.
Problema este că aceşti coyoţi nu sunt prea uşor de găsit.
Dragostea găseşte întotdeauna soluţii.
De fapt, cred că ştiu pe cineva.
Voi încerca să dau de ea.
- D-le. - Nu e un moment bun, Major.
A fost o zgâriere.
Una accidentală.
Am încercat să intru la Dvs de câteva zile.
Secretara ta nu-mi dă nici 10 secunde.
Dacă Alice îţi poate rezista, înseamnă că e mai bună decât am crezut.
- La ce mă uit? - Un proces.
Cadetul nostru Jordan Gladwell a zgâriat din greşeală
un om agresiv în timpul unei intervenţii.
Acum familia lui ne dă în judecată pentru omor din imprudenţă.
E speriată.
În plus, Fillmore-Graves apare ca inculpat.
Succes cu asta.
Sunt mai îngrijorat de o gură în plus pe care trebuie s-o hrănesc.
E şi un film.
L-a zgâriat într-un mod brutal.
În uniformă.
A fost făcut public?
Nu încă.
- Aşa să rămână. - Da, D-le.
Mulţumesc, Alice.
Bună dimineaţa.
Mi-am găsit asta în parbriz acum o oră.
A auzit cineva de el?
Din câte se pare, Proiectul Darwin oferă
bogăţie peste măsură acelor zombie
dispuşi să plece din Seattle
şi să-şi ofere voluntar trupurile pentru cercetare.
Poate fi o companie farmaceutică,
poate fi altă organizaţie teroristă,
pot fi nişte jegoşi care produc filme indiene.
Nu ştiu. Nu-mi pasă.
Vreau să dispară.
D-le? Cu tot respectul,
zombie care pleacă din Seattle devin problema armatei americane.
Trebuie să ne intereseze mai repede consumul foarte mare de creier.
Devine serios.
Avem oameni ilegali care au fost zgâriaţi de coyoţi.
Avem mult mai puţini oameni decât ne aşteptam, care îşi donează creierele.
Iar acele creiere care ajung la noi,
sunt în mare parte distruse.
Cât mai rezistăm?
4 până la 6 luni.
Atunci ne vom confrunta cu o foamete,
zombie care se vor transforma...
Uite, nimeni n-o să te acuze pentru Proiectul Darwin.
Dar ar trebui să-i hrăneşti pe aceşti oameni.
Şi dacă nu reuşeşti aşa, cei 10,000 zombie pe care îi avem
vor cere capul tău.
Chase Graves este aici. E ceva normal?
Ar trebui să-i aduc o panaramă?
Mă mulţumesc cu nişte apă.
Mulţumesc.
Cam întunecat.
- E în subsol. - Vorbesc de decor.
Aspectul, stilul, mirosul...
- Mirosul? - Putred.
- Stătut. - Suntem strigoi, Chase.
Poate ţi se pare.
Uite, n-am nimic pentru tine deocamdată.
- Păi, am eu ceva pentru tine. - Un decorator?
Ai auzit vreodată de un coyote pe nume Renegade?
Nu.
Ei bine, operaţiunea lui Renegade îmi transformă mai mulţi oameni în zombie
decât toţi ceilalţi coyoţi la un loc.
Proviziile de creier ale oraşului sunt afectate drastic,
şi asta înseamnă că oprirea lui Renegade este o prioritate absolută.
Aşa că uite care e propunerea.
Mi-l aduci pe Renegade,
şi-ţi poţi conduce afacerea în linişte.
Şi nu mai am treabă cu tine niciodată?
Consideră că e ultima ta treabă.
S-a făcut.
Din mormânt în farfurie
Pregăteşte-te să fi fericit, prietene,
pentru că am specialităţi pentru tine.
Am medulla, frontal, occipital, şi cerebel.
Am tulpină de creier,
şi... ultima glandă de la bază.
Fără lobul temporal?
Tocmai s-a dat temporalul.
S-a dat? Cine au fost primii cumpărători?
Păi, am avut o cerere mare de la Le Dome săptămâna asta, bine?
Dar uite... dacă vrei să faci o comandă în avans, eşti invitatul meu.
Dă-mi profilele
şi una-două mostre gratuite înainte să-mi duc afacerile în altă parte.
Romeros nu cumpără ce refuză Le Dome.
Dă-mi nişte creier de la mimul ăsta.
Ăsta...
Este medulla cu o atingere de
cortizol din glanda adrenală.
Glumesc. Încă nu şi-a făcut efectul.
Dar îmi place mima. Ăsta e creier nobil.
Ce mai ai bun?
Prada zilei.
Îmi place.
Ăsta mă face să mă simt cald şi pufos. Cine e ăsta?
Bolnavă de iubire din frumosul Midwestern
şi o inimă de aur.
Fără nicio legătură cu fata moartă care are acelaşi nume
şi de care toţi întreabă.
Îl iau pe tot. Sau ce-a mai rămas.
Bine, furnizorul meu s-a grăbit puţin.
- Asta e? - Da.
Fi atent. Data viitoare, nu te mai duce la concurenţă.
Sensibil mai eşti. Ce eşti tu, iubita mea?
Ok. Ok.
Ştii ce? Îţi voi arunca şi nişte creier de arhitect, din partea casei.
Vorbesc serios. Foarte creativ. Foarte amuzant.
Vezi? Relaţii cu clienţii.
Dalton. Ai o clipă?
Tratezi direct cu coyoţii, da?
Cumperi de la ei şi vinzi... cui vinzi?
Blaine. Ştii că mereu vin prima dată la voi.
Dar Le Dome m-a golit săptămâna asta.
Cineva a avut o tânără de 16 ani la Fillmore-Graves...
Ai tratat vreodată cu un coyote pe nume Renegade?
- Am auzit de ea. - Ea?
Da, aşa se spune.
Dar, să ştii, clienţii ei ajung în viaţă în Seattle.
Aşa că drumurile noastre nu prea se intersectează.
Ştii pe cineva care tratează direct cu ea sau care o cunoaşte direct?
Nu... nu prea e în cercurile noastre.
Dar ştii ce... da, fi atent...
Mai devreme la Le Dome, am auzit pe acest zombie nou,
de la bar. Vorbea destul de mult
despre cum a sărit peste zid când era în pragul morţii
şi cum o băbăciune l-a zgâriat şi i-a salvat viaţa.
Ok. Adu-mi-l pe acel tip,
şi poţi adăuga două zerouri la cât ne taxezi acum.
La dracu. Se face, şefu.
Şi... Dalton?
Nu-mi pasă nici dacă Sultanul Malaeziei are un bar mitzvah.
Niciodată, şi vreau să spun că niciodată,
nu te mai duci la Le Dome înaintea noastră.
- Slavă Domnului că eşti aici. - Dar ce se întâmplă? Te simţi bine?
Liv insistă să merg cu ea la seara oameni-zombie
de la The Scratching Post.
A spus că şi-a întâlnit astăzi sufletul pereche. Şi că va fi acolo.
Dar se pare că e şi suspect de crimă, a vorbit o oră şi despre asta.
Pe ce creier este?
O romantică fără egal cu o înclinaţie pentru rom.
Am surprins-o astăzi cum exersa să agaţe, cu un cadavru.
Atunci trebuie să mă însoţeşti.
Nu pot merge singură în clubul lui Blaine.
Nu există atâta alcool în lume.
Sunt flatat.
Serios, sunt... mă simt onorat să fiu nominalizat.
Dar... era să mor la propriu pe când veneam încoace,
pentru că atunci când primesc un mesaj, "Urgenţă, vino repede,"
mă aştept să fie ceva de viaţă şi de moarte.
Şi nu o seară de club.
Aşa că va trebui să refuz.
Nu, nu.
- Trebuie să mergi - Nu mă poţi obliga.
- Ravi! - Haide, te rog...
- Nu, mergi. - Ravi!
Mergi cu noi?
Ne vom distra atât de bine.
Nu mergi aşa, nu?
Da...
Asta era. N-am nimic curat.
Aşa că din păcate, se pare că va trebui să ratez de data asta.
Doar dacă nu facem probă!
Ce?
Probă! Probă! Probă!
Nu...
Haide, Liv.
Îmi place.
Da.
Da. Da. Da.
Ce se întâmplă aici?
Frăţie, maieul meu.
Scuze, omule. S-a stricat la probă.
Mergem la seara oameni-zombie de la The Scratching Post.
- De ce? - Major...
Nu mi-e uşor să-ţi spun asta,
dar am cunoscut pe cineva şi cred că poate fi iubirea vieţii mele.
Am avut o zi foarte lungă căutând fără succes un film incriminator.
Plus că ne-am certat, aşa că...
mă duc să-mi fac un burrito.
E atât de curajos.
Nu cred că a venit încă.
Bine, trebuie să beau ceva. Mergem?
Da, cred că ...
mă duc să dau o tură. Aşa că...
Nu poţi să mă laşi aici.
Ne vedem imediat.
Zgâriaţi pe viaţă!
- Blaine e aici? - Nu.
Bine. Un shot de tequila şi pe urmă dă mai tare, e mişto rău cântecul.
- Şi... - Beau ce bea şi ea.
Abia aştept să-l văd pe Allan şi să mă uit profund,
şi senzual în ochii lui.
Deschid o notă?
Blaine ne lasă să bem moca...
Simt asta, Peyton.
Forţele războinice ale sorţii şi destinului
cum ard în mine, cum mă furnică.
Ca un sushi prost.
Am putea ieşi la o întâlnire dublă săptămâna viitoare.
Lui Derek îi place la picnic?
Continuă cu ele.
Ce crezi că e mai romantic,
o nuntă primăvara sau una toamna?
Bineînţeles, vei fi domnişoara mea de onoare.
Mă gândesc la rochii de nectar.
Ar da bine cu tonul pielii tale, nu?
Liv, este... se face târziu.
Târziu e la modă.
Clasic Allan.
Crezi că e vreun loc în Seattle pentru luna de miere
unde să nu pot spune, "Ajutor, sunt captiv aici pentru totdeauna"?
L-ai întâlnit o dată,
e om,
şi probabil şi-a omorât iubita.
Nimeni nu e perfect.
- Liv... - Peyton...
Relaţiile oameni-zombie pot funcţiona.
Uită-te la Clive şi Bozzio.
Nu?
Aş prefera să citesc o carte.
Ştii, am crezut că tu şi Ravi aveaţi o dragoste adevărată.
Nu.
Absolut nu.
Să mergem să dansăm.
Mă tem că dacă dansez, îl pierd pe Allan când vine.
Sau am să vomit.
Ok.
Am crezut ca Allan era sufletul meu pereche,
dar poate Peyton avea dreptate.
Poate Allan e doar un suspect de crimă
şi nu e interesat de mine.
Hei.
- Să mergem. - Ce?
Nu, trebuie să dansezi. Tocmai am cerut cântecul nostru preferat.
Nu ştiu, mă simt atât de prost.
Zici că sunt cea mai mare ratată de aici.
Nu eşti cea mai mare ratată de aici.
Ravi, arată-i.
Vezi?
Robotul ăsta e cel mai mare ratat.
Asta a fost un robot?
Îl pun acum.
- Să dansăm. - Vino.
- Scuză-mă. - Te simţi bine?
Şi uite aşa, am fost atinsă de săgeata lui Cupidon.
Din nou.
O nouă persoană.
Dacă am iubit până acum?
Am oftat, am privit...
Dar n-am văzut niciodată frumuseţea adevărată, până când...
Văd că eşti în echipa albastră.
Suntem gemeni.
- Sunt Liv. - Tim.
- Eşti foarte frumoasă.
Asta să fie?
Dragostea mea? Sufletul meu pereche?
Unde s-a dus Liv?
Uite-o acolo.
Dumnezeule!
E ca şi când te uiţi la Robotul R2-D2 cum îşi bagă braţul extensibil în Grand Canyon.
Amintiri urâte cu roboţi.
Ţipătul nebunei
Liv, ce e... ce s-a întâmplat?
Tim şi-a notat numărul de telefon pe mâna mea aseară,
şi s-a şters şi acum a dispărut.
Tim. Tim!
Liv, sunt sigură că poţi găsi altă cale să-l contactezi.
Cum? Nu-i ştiu numele de familie.
Nu ştiu unde lucrează.
Tot ce ştiu este că are ochi strălucitori
şi buzele catifelate şi fine ale unui înger.
Şi nu poţi căuta aşa ceva pe Google, nu?
Nu dacă nu vrei să vezi ce nu vrei să vezi.
Să mori pentru un sărut.
Iar.
Nu cumva uiţi un anume
cuvânt din 4 litere care începe cu "F"?
Funk? (Frică)
Fart? (Băşină)
- Mă dau bătută. - Soarta.
Dacă e dragoste adevărată, vă veţi întâlni din nou. Nu?
Chiar dacă asta ar însemna că merg la încă o seară oameni-zombie săptămâna viitoare.
M-am simţit nesperat de bine.
Şi îmi place să te sprijin în aventurile tale amoroase
cu care nu te întâlneşti în anchetele lui Clive.
Nu.
- Ce? - Era să uit.
Am văzut-o pe Bozzio aseară la The Scratching Post.
Îl înşela pe Clive.
Oribil. Eşti sigură?
- Da. - Crezi că ar vrea să afle?
Clive n-ar mânca supa cu găluşte pentru că ar avea prea multe secrete.
Aşa că da, aşa cred.
Clive ar vrea să ştie că Bozzio îl înşeală.
Şi atunci de ce mă deranjează atât de mult asta?
Pentru că îi va frânge inima.
Liv, mă bucur că eşti aici. Vreau să-ţi arăt ceva.
Bună, Liv.
Dale. Drăguţ nume Dale. (Chip şi Dale)
Mereu îmi aduc aminte de acele veveriţe nebune.
Ştii, cea care era mereu pentru aventuri era Chip,
dar era aşa de greu de oprit?
Scuze, copil din anii '80,
muuult după tine.
Ok.
Interesantă discuţie.
Ne vedem mai târziu?
Da.
Te simţi bine?
Pari încordată.
Sunt bine. Să ne concentrăm pe treabă.
Am crezut că asta facem.
Îţi aminteşti de acea femeie despre care speram să ne conducă la coyotele lui Annie?
Bine, i-am lăsat mesaje,
m-am oprit chiar pe la ea, dar nu răspunde, aşa că asta e o fundătură.
Bine, pe de altă parte, am găsit ceva cu adevărat interesant.
Se pare ca Allan a uitat să menţioneze
că e un colecţionar avid de arme.
Chiar se prezintă ca instructor de tragere în weekend.
Cine e Allan?
Tipul de care erai îndrăgostită ieri.
- Aşa. - Da.
Daniel Cleaver se preface Mark Darcy.
Cel mai rău.
Mă bucur să văd că ai trecut mai departe.
Balistica ne va trimite un raport până mâine dimineaţă
cu ce armă a fost tras glonţul.
Sunt nerăbdător să văd dacă nu cumva e una din armele lui Allan.
Asta cine e?
O poliţistă nouă.
- Michelle, cred. De ce? - E drăguţă.
- Ok. - Nu crezi că e drăguţă?
- Ok... - Hai să ne prezentă.
- De ce? - Pentru că aşa e frumos.
E în mijlocul pregătirii.
Durează doar 5 secunde. Vino.
Pariez că e inteligentă. Blândă, de încredere.
Genul de fată care se uită la Game of Thrones şi iubeşte pe Knicks.
Liv, de ce mi-o vinzi pe această femeie
de parcă vrei să mă cuplezi cu ea?
Nu fac asta.
Mă gândesc doar că e posibil
ca voi doi să aveţi multe în comun.
Şi sunt sigură că i-ar prinde bine un prieten în departament.
Arată destul de bine şi ca o viitoare mămica.
Bună! Scuze de deranj.
Sunt Olivia Moore iar el este Detectivul Clive Babineaux.
Bună.
Tocmai te-am văzut şi am zis să ne prezentăm.
Lucrez la morgă, iar Clive
este din Brooklyn. Are o soră mai mare
de care e foarte apropiat...
- şi are un apartament în centru. - Liv!
E şi foarte modest.
Pe cât de mult aş aprecia primirea călduroasă de care eu n-am avut parte,
suntem puţin ocupaţi acum.
Liv, să mergem.
Blocaj la cocoş.
- Ce-ai spus? - Am spus...
Ce mai face soţia ta, Cavanaugh?
Bine.
Nu-ţi face griji, te descurci tu.
Te descurci tu.
Îi spune viziune a creierului.
Capitolul 14, paragraful 8.
Marfă. Mi-a făcut plăcere să te cunosc.
Şi pe prietenul tău supărat.
Liv, ar fi bine să fie una bună,
pentru că încep să uit de ce te-am băgat în asta.
Am văzut coyotele lui Annie.
Şi uite aşa mai trăieşte o zi.
Cred despre Clive că e negativist.
Adică, ţin la el, dar n-are multă mândrie, ştii?
- Culoarea părului? - Şaten.
Lungime medie. Destul de simplu,
spre deosebire de Bozzio, acea femeie prefăcută.
Acest coyote are păr pe faţă? Barbă, bărbuţă?
Mustăţi?
- Te prinzi? - Coyoţii au mustăţi?
- Avea barbă sau nu? - Nu.
În plus, Clive nu părea deloc contra lui Michelle.
S-a prefăcut el puţin că era,
dar ştiu cum face când crede despre cineva că e drăguţă.
Ceva pistrui, aluniţe, semne specifice?
O tonă. Clive e o partidă bună.
Asta e partea din cauza căreia totul este atât de supărător.
Merită să fie fericit.
Liv, suntem atât de aproape. Stai cu mine.
Ceva semne sau defecte faciale?
Avea un pistrui pe obrazul stâng. Cred că atât.
Nu credeam că voi ajunge acasă din cauza ăstuia.
Asta a fost odiseea mea, dar...
- e gata. - El e. Este perfect.
Eşti în traficul de oameni-zombie?
Nu, ăsta e Tim, noul meu iubit,
şi poate, probabil dragostea vieţii mele.
Credeam că dragostea vieţii mele era tipul celălalt, Allan,
dar din câte se pare, probabil e criminalul lui Annie.
Că tot vorbeam despre schimbare.
Dar, da, ar trebui să facem şi portretul coyotelui dacă tot suntem aici.
"Sărută-mă."
"Sărută-mă ca şi când ar fi ultima dată."
Soarta. Mi-l poate scoate în cale pe Tim,
sau ne poate despărţi.
Aş vrea să pot sări la sfârşit.
Alo?
Am auzit că mă cauţi.
Ce facem în umbră
Rex a spus că ai nevoie de ajutorul meu într-un caz de omor.
Căutăm un coyote care a adus victima în Seattle.
Sperăm că el să identifice criminalul.
Bruce. Face parte dintr-o bandă foarte urâtă.
Urâtă de ce?
Ademenesc oameni disperaţi să treacă peste zid şi-i omoară,
le fură creierul, organele, telefoanele.
Le golesc conturile bancare.
Uneori, cer răscumpărare celor dragi de acasă.
Dar nu-i trimit niciodată înapoi.
Şi crezi că tipul ăsta Bruce vroia să facă toate astea?
E greu de spus.
Cum se numea? Victima.
Annie.
Aş vrea să mă fi găsit pe mine.
Cum îl găsesc pe Bruce?
Dacă ai noroc.
Oamenii lui operează în deep web,
aproape imposibil de urmărit.
Şi de facem?
Plângem, jelim.
Şi nu uităm niciodată de Annie.
Niciodată.
Uite ce-a adus pisica.
Sunt om de cuvânt?
Un domn şi un erudit.
El este Anthony. Şi Anthony, el este...
Tipul cu creier nobil.
Abia aştept. Ce loc interesant.
Ultima dată când am fost într-un asemenea loc era acum 20 ani
când am înşelat-o pe soţie cu o stripteuză.
Dansatoarea Roxy, mi-a dat gonoree.
Dar hei, ce nu te omoară?
Îmi place un om cu atitudine pozitivă.
Miroase frumos. Ce e?
Simt, flori de bumbac cu puţin iz de morcovi.
Rodii. Te rog.
Dalton s-a dus să aducă nişte creier fin.
Vine imediat.
Deci...
Dalton îmi spune că eşti nou în stilul de viaţă zombie.
Aşa este, da. Am terminat cu Parkinson.
Şi că ai fost zgâriat de celebra Renegade?
- Ăsta e numele ei? - Exact.
Bine.
Dar sunt mai interesat nu de cum îi spun.
Ci de numele ei real,
locul de unde îşi desfăşoară operaţiunile,
ştii tu, genul ăsta de lucruri.
Am jurat să nu spun nimic despre ea,
şi... ei bine, îi datorez viaţa acelei femeie.
Bine, dar am auzit că vorbeşti peste tot în oraş despre povestea ta.
Că erai un bărbat fără secrete.
Bine, informaţii despre Renegade, asta nu e treaba mea.
Nu sunt un turnător.
N-ar trebui să fi turnător, Anthony.
Dar cred că este în interesul tău.
Dar, hei, nimeni nu te forţează.
Ce-i asta?
Mă bucur că ai întrebat.
Astea sunt leacurile pentru maladia zombie.
16.
Minciuni.
Chiar dacă ar fi,
n-o vând pe Renegade pentru un leac.
Să-ţi spun despre singurele tale variante.
Ai putea rămâne un zombie,
şi am putea face asta cu frumosul...
Sau te pot transforma iar în om.
Şi o facem cu urâtul.
Cum va fi?
VietCongul n-a scos nimic de la mine în Vietnam.
Nici tu nu vei afla nimic.
A venit balistica.
Niciuna din armele lui Allan nu s-a potrivit.
Se pare că acel coyote Bruce e omul nostru.
O urmărea dintr-o clădire
care avea un incinerator. Dar poate fi oriunde.
M-am gândit că aici e locul unde a prins-o.
Liv.
Asta e.
Liv. Liv, vino aici.
Se pare ca Bruce a făcut asta tuturor clienţilor.
- Iar Annie era... - Cea care a scăpat.
Sau care aproape a scăpat.
Cred că avem un criminal în serie.
corvin.predoiu (subtitrări-noi.ro Team)
Şi eu care credeam că soarta e o târfă.
va urma...