_
Jag heter Kara Zor-El och är från Krypton.
Jag är flykting på den här planeten.
Jag skickades till jorden för att skydda min kusin, men kom ur kurs.
När jag väl kom hit hade min kusin vuxit upp och blivit:
Superman.
Jag dolde mitt rätta jag tills en olycka tvingade mig att träda fram.
För de flesta är jag reporter på CatCo Media-
- men i hemlighet arbetar jag åt DEO med min adoptivsyster-
- för att skydda min stad mot rymdvarelser och alla onda.
Jag är Supergirl.
Tidigare:
Jag tycker om dig, Lena Luthor.
Jag trodde inte att jag skulle återfå dig, far. Det här kan bli vårt hem.
Det skulle jag tycka om.
Jag har inte varit helt ärlig.
Det är dags att tala om varför vi är här.
Brottslingen "Toyman" rymde från säkerhetsfängelset imorse.
- Jag är inte ett dugg som du. - Underskatta dig inte.
Jag vet att några av er är rädda.
Jag vet att några av er aldrig har gjort det här.
Jag vet några av er redo att visa vad ni går för.
Men kom ihåg varför vi gör det här. Vi gör det här för folket.
Din tur.
Ta av dig tröjan!
Vem lät henne välja den här låten?
- Nu är det pappas tur! - Ja!
- Imra är... - Telepati?
Nej, kinetisk. Hon kan flytta saker.
Det är ett coolt partytrick. Kan hon flytta dig?
Ja, hon är ganska imponerande.
Det måste hon vara. Du har aldrig fallit för panelhönor.
- Och du? - Det gamla vanliga, du vet.
Arbete.
- Träffar du nån? - Nej, inte egentligen.
Varför kollar du mobilen var 15:e sekund då?
Du har rätt. Ja, det finns nån.
Men vi har inte kommit på vad det betyder än.
- Är du lycklig? - Jag jobbar på det.
- Skål för att jobba på det. - Skål för det.
Jag kan göra den här låten. Kom.
- Jag sa ju att det inte var nån fara. - Kara-oke är inget för veka.
Det kräver stort mod eller ingen skam alls, men jag tycker om det.
- Ni skulle kunna bli rockstjärna. - Jag lyssnar på honom i lägenheten.
Ja, ni har en fantastisk lägenhet som jag inte har blivit bjuden till.
- Vi har inte kommit i ordning än. - Efter tre månader? Inflyttningsfest?
- Jag tror inte det. - Ja, vi har redan flyttat in.
Vi skulle kunna ta en middag.
Det här är Lena Luthor. Om du har numret är du viktig.
Hej, det är jag. Jag tänkte bara höra hur upptagen du var.
Du är kanske intresserad av hemlevererad middag. Ring mig.
Du känner mig. Den blir det.
Hej! Kan vi prata lite kort? Det är ganska viktigt.
Ja, självklart. Alldeles strax, Winn ska slå oss med häpnad.
Fyllon! Där har vi er.
Karaokemannen, när du är redo.
- Det där är Winns pappa. - Hör ni.
Jag tar det.
Det är ingen fara. Jag bara...
Kan jag stanna en stund här med dig?
Han är bara borta. Det förändrar ingenting.
- Jag har aldrig träffat honom. - Du kan ha haft känslor ändå.
Är det meningen att jag ska känna nåt? Jag känner inget.
Jag tror inte det...
Gå in.
- Jag går inte in igen. - Okej.
Winslow Schott Sr var en man som bar på många demoner.
När vi begraver honom prisar vi måhända inte hans liv -
- men kan kanske förlåta en plågad själs synder.
Vill nån säga nåt om den avlidne?
Winn...
Känner du igen mig? Det var ett tag sen.
Jag vet hur länge.
- Du kom för sent för honom. - Nej, jag har aldrig saknat honom.
- Jag kom inte för hans skull. - För min?
Det är lite sent, mamma.
- Du har all rätt att vara arg. - Tack för tillståndet.
Jag är glad åt att träffa dig. Du förstår inte. Vi är slutligen trygga.
Ducka!
Den jäveln ville sluta högljutt.
Okej.
- Jag måste tyvärr fråga. - Han är död, Kara.
Fängelsedirektören och två rättsläkare intygar.
De dubbelkollade med tandregistret och fingeravtrycken.
Snubben i kistan var min far.
- Varför spränga sig på begravningen? - Kanske för rubrikerna.
Ja, "Toymans sista knep" låter troligt.
Vi bör ändå analysera sprängmedlet. Det kan visa vem som hjälper honom.
Ingen hjälper honom! Han var galen!
Galningar gör galna saker som massmord!
Mary är glädjande nog helt frisk.
Hon vill prata med dig.
Hon har haft 20 år på sig.
Min son, kan jag få låna tio jorddollar?
Insatsstyrkan högg tag i budet. Jag bör ge honom dricks.
Budet? Vi ska ju äta middag med Alex och Kara.
- Det var därför jag köpte tomatpaj. - Vi ska laga mat. Vi handlade ju.
Vi bör därför gå hem till er snabbt och ställa steken i ugnen.
Oroa er inte, tomatpaj är min älsklingsförrätt.
Följ med dem. Cecile tar timmar på sig. Jag stannar.
- Och världsdödarna? - Alex har alla agenter ute. Gå nu.
Kör till.
Hej, Mon-El.
Kara... vi pratade aldrig.
- Jag är skyldig dig en ursäkt. - För vad då?
När vi var ihop fattade jag inte hur min lögn måste ha känts.
Jag ljög om att jag var Daxamprins. Jag ber om ursäkt för det.
- Jag uppskattar att du säger det. - Självklart.
Är allt som det ska?
Imra... har ljugit för mig.
Det gäller... nåt stort.
Det handlar om Legionen. Brainy var införstådd.
- När frun konspirerar med ens vän... - Känns det skit.
Kan vi ta ett glas sen?
När allt det med Winn är avklarat. Det finns saker du bör känna till.
- Javisst. Vad är vänner till för? - Du är bäst.
- Vi ses senare, kompis. - Ja, kompis.
Du arbetar alltså med Supergirl. Du borde sitta rakryggad och stolt.
- Du får inte vara här. - Jag letar bara efter toaletten.
Runt hörnet till vänster.
Den var stängd på grund av djupgående förhör.
Jag skojar bara. Jisses...
- Tycker du att det här är roligt? - Ingen har dött av galghumor.
Bortsett från de som blir hängda.
Vad vill du?
Jag vill bara se ditt ansikte och höra din röst, Winn.
Jag vill få tillbaka min son.
Jag har tänkt på det här ögonblicket i 20 år. Nu är jag...
Lämna dig knäckte mig. Jag har levt med det, men jag blev tvingad.
- Därför att din far... - Låt mig gissa. Han hotade dig.
Nej, Winn. Han hotade dig.
Han sa att om jag kom i din närhet skulle han döda dig.
När han dog trodde jag att det var över, men jag hade fel.
Jag tror dig inte.
- Du såg på begravningen. - Jag såg en galnings sista trick.
Det jag hör nu är en ursäkt som har funderats ut under 20 år.
Jag har tänkt i 20 år också.
Vet du vad jag tänker på mest?
Låt mig beskriva det.
Natten det slog runt för pappa satt jag och frös på polisstationen.
Jag hade bara pyjamasen på mig när polisen kom.
Jag låg och sov. Minns du det? Jag låg i sängen och var ensam.
En snäll polis lade sin jacka över mina axlar.
Då kändes det lite bättre när jag satt där -
- med mina kalla fötter dinglande. Jag satt och väntade.
Jag har väntat sen dess på att mamma ska komma och hämta mig.
De sa att de hade ringt dig.
Ja, de sa att det skulle ta en timme och sen skulle de förklara allt.
Men sen blev det två timmar och sen blev det nästa morgon.
När jag ligger i sängen på natten och stirrar upp i taket -
- undrar jag inte varför det slog runt för pappa.
Det plågar mig inte. Du gör det.
Du som övergav mig när jag behövde dig som mest -
- utan en förklaring eller ett avsked.
- Jag är hemskt ledsen. - Jag bryr mig inte längre.
Jag behöver inte dina ursäkter. Vill du skydda mig? Varsågod.
Vet du vad du bör göra? Gå igen!
Det händer nåt.
- Vad fan är det? - Ett meddelande till mig.
- Är det där en ond häxa? - Nej. Är det där flygande apor?
- Jag tar den stora, du de små. - Skönt att jag inte jobbar här.
Snabbt! Under borden!
- Vad gör du?! Vi måste...! - Det här är mitt jobb, mamma!
Ni är ute efter mig.
Bort från honom, din mardröm!
Är det här ditt jobb? Det här?
Håll mig underrättad.
- Problem? - Lite ståhej.
Ingen kom till skada och Kara sköter det, så fortsätt slappna av.
Det är alltså gammal rock'n'roll som gäller? Karaoken var grym.
Ja, men det är en problematisk genre.
- Har du varit ute på nätet? - Ja, många pionjärer var färgade.
De fick inte samma berömmelse.
Har du mött många problem i mänsklig form?
Nej, min relativa isolering har sina fördelar.
Min son har fått godhjärtade vänner på den här planeten.
Ni behandlar mig som familjemedlem.
Du valde att leva som svart i USA -
- vilket är en svårare existens bara det. Varför då?
Jag tvingades bli Hank Henshaw, men nu skulle jag välja det här ansiktet.
Jag vill inte leva i en värld där jag ska ändra hudfärg för att bli sedd -
- och måste känna mig som en måltavla. Då förändrar jag hellre världen.
Och det min son väljer att slåss för, slåss även jag för.
- Och jag står bakom er. - Det skålar vi för.
Alex, du behöver mer...
Vin, pappa. Din engelska är bra. Oroa dig inte för enstaka fel.
Jag hämtar mer vin.
Jag hoppas att du orkar mer. J'onn har gjort chokladpaj.
Din mamma har rätt. Det är tveklöst nån som hjälper din pappa.
Jag önskar att hon kunde ge sig av. Vem tror hon att hon är?
Hon kan inte bara bli en del av mitt liv efter 20 år.
Ingen frågade mig när hon stack, men nu tänker jag vara med och bestämma.
Det har du rätt i.
Tycker du att jag gör fel?
Nej! Det får du inte tycka.
Vad jag tycker är oviktigt. Det viktiga är vad du behöver.
Även om pappa hotade att döda mig kunde hon ha gjort tusen andra saker.
Hon kunde ha gått till FBI, men beslöt överge mig.
Nu får hon ta konsekvenserna.
Om hon hade stannat -
- kunde vi kanske ha haft... en fantastisk relation.
Låt mig stoppa dig där. De tankarna gör dig enbart förbannad.
När min pappa dog...
...gjorde mamma allt för min syster och mig. Hon jobbade dag och natt.
Men jag gav ändå henne skulden.
Hon var den enda där.
Det var tufft.
Vi kom över det, men det tog lång tid och krävdes mycket förlåtelse -
- och att jag tog ansvar för min del i det.
Du kan inte ändra på det som hände, men hon är här nu.
Det är upp till dig vad du gör med det.
Jag visste att han var briljant, men var rädd för arvet efter pappan.
- Han var också rädd för det. - Jag borde ha lugnat honom.
- Gjorde hans vänner det? - Ja.
- Tack för det. - Det var lätt.
Han får inte alltid erkännandet, men han håller oss igång här.
Han har alltid en tokig idé -
- som ingen annan skulle kunna komma på.
Min son arbetar med Supergirl. Det är en lättnad.
Han räddar liv. Jag önskar att jag fick säga hur stolt jag är.
Han låter er göra det - till slut.
- Ursäkta den här röran. - Det var inte ert fel.
Får jag fråga en sak? I er vardag -
- hur stor plåga är flygande apor på en tiogradig skala?
En tvåa, kanske.
- Känns det bättre nu? - Ja, väldigt mycket...
- Paj om tre minuter! - Okej.
Tack för er inbjudan. Lägenheten är jättefin.
Nöjet är helt på min sida. Du betyder mycket för J'onn.
- Han är viktig för mig med. - Vi är nya vänner.
Jag hoppas att vi med tiden kan bli lika goda vänner som du och J'onn.
- Det vore underbart. - Jag har alltid önskat en sondotter.
- Förutom K'hym och T'ania? - Vilka då?
Era sondöttrar.
Min mormor var också musikälskare, särskilt i slutet av livet.
Det gav henne en extra gnista även när hon började glömma saker.
Det var småsaker som ord först -
- varför hon hade gått in i ett rum och till slut... människor.
- Jag tror att ni har symtomen. - Säg inget till honom.
- Visste ni redan? - På Mars kallade vi det Za'alet.
Det betyder ungefär "avtynande minne".
- Demens. - Jag mister mig själv.
- Ni kommer att behöva hjälp. - Han har hjälpt mig tillräckligt.
Ni kommer att behöva mer än så. Ni kan skada er själv eller andra.
Han fick mig just tillbaka. Jag kan inte be honom se mig tyna bort.
Det kan hända i vilket fall. Det är bättre att han skaffar hjälp i tid.
Jag är ledsen, Myr'nn, men jag tror inte att jag kan ljuga för honom.
Du säger inget! Han är min son och jag avgör hur jag skyddar honom.
- Förlåt, jag... - Ut ur mitt hem!
Pappa, är allt som det ska?
Vad hände?
Det där är en arg död apa.
Jag ville se hur det var gjort, men det är som spelet Operation.
När jag är nära får jag en stöt.
- Får jag försöka? Jag älskar spelet. - Har du inte märkt det?
- Det här är topphemlig verksamhet. - Ingen bryr sig.
Har ni betalt för att bry er? Nej. Ni borde gå med i facket.
- Mamma... - Jag var lärling hos din far.
- Träffades ni inte i Ivy Town? - Vi var studenter, men nej.
Jag skötte bokföringen i en leksaks- affär och din far skötte lagret.
Han lärde mig att maskiner är matte.
Ett plus ett är två. Det är enkelt.
Det är som en uppdragbar leksak.
Din fars hjärna var en uppdragbar leksak. Jag kunde få den att starta.
Då visste du hur du skulle stoppa honom från att bli galen och mörda.
Minns du när jag tog med dig till Disneyland?
Om jag minns? Vi körde på natten för att du ville vara där när de öppnade.
Det blev en bilolycka kl. 02 och pappa fick hämta oss.
- Vi kom aldrig till Disneyland. - Nej, vi var inte på väg dit.
Vi skulle till ett kvinnohus.
Han prejade oss av vägen.
Han hade stulit bilen och kört ikapp oss.
Du satt omtumlad med hjärnskakning -
- och han och jag gjorde upp på motorvägen.
Det var den natten han hotade att döda dig bara för att skada mig.
Din far lade sig inte normal och vaknade som monster nästa dag.
Han var paranoid. Han var kontrollerande. Han var elak.
- Det såg jag aldrig. - Jag ville inte det.
Och jag är ledsen att jag inte kunde rädda dig från honom.
- Det är inte ditt fel. - Kanske inte, men de 20 åren var det.
Du hade rätt i det. Jag ville bara att du skulle veta varför.
- Alex... vad hände? - Vad menar du?
Förolämpade han dig? Sa han nåt?
Självklart inte. Din far är underbar.
Vad gick fel då? Vi hade det ju så trevligt.
Nu har min far slutit sig helt av nån anledning.
Varför då?
Du måste prata med honom om det. Det ska inte jag lägga mig i.
Men bara så att du vet... tyckte jag också att det var trevligt.
- ...är du viktig. - Det är jag igen.
Du har varit borta några dagar. Jag ville bara... Ring när du kan.
- Vet ni vem som ligger bakom dem? - Nej, men hur man inte ska bygga dem.
- Och även sätt att göra dem bättre. - Kablaget är amatörmässigt.
Tyvärr vet vi inte mer om vem som gjorde dem.
Jag går ner och vilar en stund.
SPELFÖRETAGET WIGGINS
Jag vet inte varför du hatar mig eller min son, men det upphör nu.
Jag har en pistol riktad mot dig om det kan intressera.
En pistol? Det är en farlig leksak.
Men mina är värre.
- Har ni sett min mamma? - Skruvade inte ni ihop Klumpedumpen?
Hon är borta och även sidopanelen till växeldosan.
Du kan byta ditt liv mot din mors.
Hon är på spelföretaget Wiggins gamla fabrik. Du får skynda dig.
Kom inte hit, Winn!
- Jag åker. - Jag med.
- Inte utan mig. - Det är vad hon vill.
Jag har kämpat för att inte vara som pappa, men nu kan jag utnyttja det.
Buffalo Bill, varför mot oss?
Vilka är "oss"? Ragatan som inte lät maken ha lite skoj?
Sonen som aldrig skrev, ringde eller besökte sin sjuka far i fängelse?
Tycker du verkligen att ni två är värda medkänsla eller nåd?
- Kände du min man? - Jag var fängelsevaktmästare.
Den briljanta och hängivna mannen hade unik hjärna.
Han lärde mig allt han visste -
- och i utbyte lovade jag att göra som han önskade även efter hans död.
- Du är alltså en lättlurad stackare. - Hans lärling. Hans skyddsling.
Jag verkställer hans sista önskan att straffa dig om du bröt mot reglerna.
Jag ska döda din son.
Jag ska tvinga dig att se på, precis som Winslow önskade.
Och sen ska jag döda dig också.
- Några idéer? - Hon satt i kloapparaten.
- Den hängde ner. - Vi hittar henne.
- Vad är det? - Ett plan.
Nej, det är en bomb!
Leta upp Mary!
Välkomna till Willard Walter Wiggins spelföretag!
- En sak klockan 12! - Det där är 6!
Jag är väldigt stressad just nu!
Bokstavligt talat hett om öronen!
Vad roligt att han tog med vänner.
Där är hon.
Värmesyn, frysande andedräkt och så många leder.
Jag tror att jag behåller dig.
Det är ovanligt med en superhjälte i så fint skick.
Supergirl!
Mamma.
Gå och hämta henne. Jag tar hand om de här.
Kara, jag hjälper dig!
Är du oskadd?
Tygtrick.
- Mamma! - Gå härifrån!
- Jag har kommit för att rädda dig. - Galningen försöker döda dig!
Är det inte Toyman junior som rusar rakt mot faran?
Du fick inte ärva din fars hjärna.
Och du har inget av hans artisteri. Ska du bara skjuta oss nu?
Det viktigaste han lärde mig var att fullfölja.
Jag lärde mig att mer är mer.
Winn!
- Din pappa lärde mig det här också. - Lärde han dig det här?
- Barnsliga saker. - Tack, Winn. Det måste tvättas rent.
- När fick du stelkrampsspruta senast? - Nyligen, mamma. Jag är försiktig.
Hej!
- Olyckligt. - Vit kille rockar.
Nybörjarmisstag, kompis!
- Jag är så stolt över dig. - För att jag häcklar mina vänner?
Du kom ut ur mörkret och skaffade dig en otrolig framtid.
Jag har oroat mig över vad förlusten av din far och mig skulle betyda.
Du har inte bara överlevt. Du har blivit bäst.
Jag kan inte vara gladare.
Jag ber om ursäkt.
Nu kan jag gå.
- Du behöver mig inte. - Nej. Nej, det gör jag inte.
Men du är här nu och jag skulle vilja att vi lärde känna varann.
Det vill jag också, Winn.
- Och du kan inte gå nu. - Varför inte?
- Därför att vi ska sjunga. - Nej, Winn! Snälla...
Hur dåligt var det?
Du borde kanske sjunga Kansaslåtar för dig själv och inte inför folk.
Det är ett bra råd.
Jag ville ändå bara prata med dig.
Du...
Jag är ledsen över att du är sårad. Det suger verkligen.
Men jag kan inte vara den du ska prata med.
Det är nåt du och Imra måste lösa. Vi ska nog inte prata om henne.
Och det känns ärligt talat inte så bra för mig.
Det var det hela.
- Jag fattar det. - Verkligen?
Jag tänkte inte prata om Imra.
Inte om mina känslor utan om vad hon gjorde för att det berör dig.
- Legionen landade inte av en slump. - Ni åkte in i ett utbrott.
Ja, men Brainy och Imra valde det.
Och de dolde det verkliga uppdraget för att de inte litade på mig.
Vad är uppdraget?
Den tredje världsdödaren som ni inte har hittat än, Pestilence -
- kommer att utvecklas till pest om tusen år.
Ja, så om vi hittar henne nu -
- kan vi rädda alla idag och i framtiden.
Nu har vi en gemensam fiende och kan jobba ihop.
Vår gemensamma fiende har varit er länge. Ni kan lära ut mycket.
Vänta lite, vad var det där du gjorde med Tyrannosaurusen?
- Capetrick. - Capetrick?
- Min gamla Legionuniform hade en. - Jag har kämpat med min i tre år.
Jag kan hjälpa dig om du vill.
Det vill jag gärna.
- Varför har du inte din gamla dräkt? - Den blev skadad på Rimbor.
Jag vet en som kan fixa den.
Makaronilåda med chili och jalapeño.
- Min älsklingsrätt. - Ja, jag vet det.
Jag pratade med Alex.
Hon hälsade att hon hade det trevligt.
Jag hoppas att ni inte bär på agg vad som än hände mellan er.
Pappa, vad är det?
Jag är ledsen, J'onn.
Jag är hemskt ledsen.
Vad har hänt?
Jag vill inte hålla dig borta från dina vänner, hålla dig hemma här.
- Det gör du inte. - Jag kommer att göra det!
Jag måste berätta nåt för dig.
De är mycket sämre än jag trodde.
- Lena. - James, jag ber om ursäkt.
Jag har försökt ringa några dagar.
Jag insåg inte mängden jobb. Sam och jag har haft fullt upp.
På jobbet hela tiden?
Vi har ugglat i ett sammanträdesrum, men det är viktigt arbete.
- Tiden flög iväg. - Jag har varit orolig.
Det är inget att oroa sig för. Allt är bara bra.