Tidligere i "Supergirl":
Vi uskadeliggjorde to av de tre verdensmorderne.
Ruby Arias må dø.
- Hei, Patricia. - Du var moren min.
- Jeg ville alltid ditt beste. - Så du lot meg bare dra?
Du kan ikke være sint på meg.
Jeg lovet aldri gull og grønne skoger.
Jeg er Guardian. Jeg brøt meg inn i laben.
Det var ikke Lex sin kryptonitt. Jeg kan lage den.
Og jeg som trodde at jeg hadde god utsikt fra kontoret.
Det er godt å våkne med deg.
Skal du ikke skaffe din egen leilighet?
Det er ganske sjuskete her på Baldwin.
Da jeg flyttet hit, visste jeg ikke om jeg skulle bli.
Lex satt i fengsel, foretaket var i knestående...
Jeg ville ikke slå rot her -
- i tilfelle byen ville støte meg bort.
Det har gått to år nå.
Du kan undertegne en kontrakt nå.
Selv om Supergirl tror det verste om meg?
- Som ba deg om å spionere på meg? - Hva vet jeg!
Det føles bra å kunne fortelle hemmelighetene mine.
Det er klart at du kan. I like måte.
Hvor er barnet? Hvor er Ruby Arias?
Hvor er hun?!
- Du finner henne aldri! - Nei!
Jeg var på markedet i går, far. Jeg kjøpte kakaobønner.
Jeg tenkte at vi kunne blande dem med sidamo guji-bønner.
På denne planeten kalles det mokka.
Vær så snill, la meg være, Roh-Kar.
Jeg er ikke Roh-Kar. Jeg er J'onn, far.
Jeg har en del tid før jeg tar farvel med legionen.
Jeg kunne kanskje hjelpe deg med Ta'ar Ka'riq.
Og fortsette med bevaringen av minnene dine.
Jeg har ikke energi i dag.
- Det hadde vært bra... - Jeg har ikke energi!
Kanskje du kunne sette på en vinylplate.
- Det ville ha vært hyggelig. - Ja visst. Selvsagt.
Chameleon var den første legionæren til å falle, beseiret av Blight.
Så falt snart seks til.
- Så du satte dem i dvale? - Det var Brainys idé.
Inntil vi har funnet en kur.
Jeg lurte på hvorfor dere ikke vekket dem.
Vi ville ikke risikere å forårsake det vi har forsøkt å forhindre.
Men vi forhindret det. Når Pestilence er beseiret, -
- ble de aldri infisert. Så verdiene er normale.
Imra må dra tilbake til framtiden.
Vi kan ikke være sikre på at alliansen med Titan holdt, -
- så for hvert sekund som går, øker faren for intergalaktisk krig.
Med Legionens hjelp har vi beseiret to verdensmordere.
Vi kan nok takle Reign selv, særlig med mine nye triks.
Da skal vi vel reise tilbake til framtiden.
Jeg vet at det er en filmtittel. Jeg bare liker å si det.
Hvilke tidsreisende gjør ikke det! Tilbake til framtiden!
Da jeg kom, antok jeg at intellektet ditt var på nivå 1.
Takk.
- Selv ligger jeg på nivå 12. - Du har nevnt det.
Nå som jeg har blitt kjent med deg, innser jeg at du snarere ligger på...
- ...nivå 1,42 intellektuelt sett. - Jøss, takk.
Det er jeg som vil uttrykke min takknemlighet for din hjelp -
- med denne gaven.
- Er det romjord? - Jord fra Jorden.
Men den ble tatt opp på 3000-tallet.
- Seriøst? Er det jord fra framtiden? - Ja.
Har Mon-El fortalt om jordsamlingen min?
Nei, jeg evaluerte personligheten din-
- og kunne med 98,7 % sikkerhet fastslå-
- at du enten samler på jord eller New York Mets-baseballkort.
Og med tanke på de siste 783 Major League-sesongene-
- føltes jord som en bedre investering verdimessig.
- Skal vi omfavne hverandre? - Hva gjør du? Nei...
Vi skal ta en kompisklem. Sånn og så...
Jeg... Nei, du... Sånn.
Mitt livs verste øyeblikk var da jeg så søsteren min dø.
Men nå, takket være dere, tror jeg at jeg vil møte henne igjen.
Alex, du må se hva Brainy ga meg.
Romjord er ingenting mot dette.
Nerdene kaller til fest.
Mon-El har forandret seg. Han er blitt en flott mann.
- Det er nok mye takket være deg. - Takk, Kara.
Det er på tide å spenne setebeltet.
Jeg hjelper Brainy med forberedelsene.
Vi burde være eksperter på å ta farvel nå.
Det er neppe en hemmelighet at jeg slet da du kom hit.
Det var du ikke alene om.
Men nå kan jeg ærlig talt si -
- at jeg er glad for at jeg fikk se deg igjen.
Og se mannen du har blitt.
Det har betydd veldig mye for meg å være her med deg igjen.
Jeg står sammen med dere for å kjempe ved deres side.
Jeg kommer til å savne vennskapet ditt.
- De har angrepet Lenas leilighet. - Gå!
J'onn blir lei seg for at han ikke traff deg.
Si at det er greit. Vi ses jo om tusen år.
Ja vel.
- Hvorfor angrep Reign Lena? - Tja, hun sperret henne inne -
- og eksperimenterte på henne.
- Men Reign driver ikke med hevn. - Enig.
Nei. Reign lette ikke etter meg. Hun lette etter Ruby.
Reign kommer ikke til å finne henne. Ruby er på en trygg plass.
- Er du uskadd? - Ja.
Så Reign er ute etter Ruby og begynte med Lena.
- Hvor kan hun lete neste gang? - Hos Sams mor, Patricia.
Vi fører henne i trygghet og avventer Reigns angrep.
Så du noe da du studerte Reign som vi bør legge til i arsenalet?
Elektrisitet. Det var sånn jeg kunne vekke og kue henne igjen.
Jeg kan sette sammen noe.
- Alex? - Jeg trenger å nå Ruby.
Hun er på en trygg plass, sa jeg jo.
Jo færre som vet hvor hun er, jo tryggere er hun.
Jeg forstår det, men hun er nok redd.
Vær så snill, la meg bare få kontakt med henne.
Reign kan aldri finne Ruby der hun er nå.
Det står ikke avmerket på noe kart og syns ikke fra rommet.
De eneste som kjenner til det, er jeg og broren min.
- Hvordan kan Lex kjenne til det? - Det er herregården hans.
Patricia Arias! Vi må snakke med deg.
Mrs. Arias?
Francis Pierce, jeg sa jo-
- at neste gang jeg tar deg i å snoke rundt etter piller, -
- så setter jeg en kule i hodet ditt!
- Supergirl. - Beklager om vi skremte deg.
Dette er John Jones fra FBI.
Vi har grunn til å tro at Reign er på vei hit.
Det betyr at du ikke er trygg her. Vi må få deg vekk herfra.
Det er hun, ikke sant. Min Sam er Reign.
Hvordan kan du vite det?
Jeg fortalte aldri om hennes herkomst.
Jeg ville at hun skulle være normal.
Men da hun var ti, begynte hun drodle i bøkene sine.
Som om noe trengte å komme ut. Og jeg straffet henne for det.
Jeg ga henne husarrest og rev i stykker sidene.
Så hun begynte å tegne på veggene.
Da jeg så samme merke på nyhetene, visste jeg det.
Jeg ville bare beskytte henne.
Når vi begraver ting... Og jeg burde ha visst dette.
Men når vi velger å begrave ting-
- så slår det tilbake enda hardere.
Den Sam er blitt, har ikke med oppdragelsen å gjøre.
Jeg var en elendig mor. Jeg kastet henne ut.
Jeg har aldri møtt barnebarnet mitt.
Vi må få deg vekk herfra før hun kommer.
Nei. Hvis hun kommer, vil jeg være her.
Jeg sparket henne ut da jeg burde ha hjulpet henne.
Jeg skal ikke svikte henne nå.
- Nå er det ikke langt igjen. - Det er ingen fare, Mrs. Queller.
Ja, du er jo i bedre form enn meg.
Du slipper knærne jeg må trekkes med.
Det tok meg en uke å venne meg til avstandene her.
Antallet steg mellom fløyene er 5000.
- Noe større enn huset mitt... - Jeg bor i en ettroms.
Og den ekle innredningen... Dette er verre enn Mona Lisa.
Øynene hennes følger en overalt. Og ikke på en fin måte.
Men hvis man lukker øynene for noen møbler-
- og det faktum at eieren var en seriemorder...
Og her fins alle tenkelige bekvemmeligheter.
Ruby, se hvem som er her!
- Tante Alex! - Ruby.
- Jeg er glad for at du har det bra. - Er mamma med?
- Nei, hun er fortsatt syk. - Hva er galt?
Hverken hun eller Lena sier noe.
- Vet du det? - Nei.
De snakker om et pestutbrudd på TV.
- Har mamma blitt smittet? - Nei, Ruby.
Jeg er tolv år, Alex. Jeg kan takle alt. Bare fortell.
Jeg ville gjort det om jeg visste det. Men det gjør jeg ikke.
Kan ikke du vise meg rundt i mausoleet?
Jeg hørte snakk om et innendørs basseng.
- Alt er forberedt. - Patricia er trygg.
Hun sa at vi kan ta hva vi vil i kjøleskapet.
- Det er pudding her. - Nei takk.
Mon-El og alle andre savnet deg i morges.
Jeg var sammen med faren min.
Siden episoden ved DEO har han blitt stadig mer nedstemt.
Kan ikke Alex skrive ut noe?
Jeg har gitt ham marsiansk medisin. Og den hjelper.
Men sannheten er at det ikke fins mye han kan gjøre.
Jeg vet at jeg måtte beskytte ham, beskytte oss alle -
- men jeg skulle ønske at jeg kunne få ham til å føle seg verdifull.
Iblant later han til å ikke huske hvem jeg er.
- Han tror at jeg er en fra fortiden. - Jeg er lei for det, J'onn.
Det er rart at minnene fra fortiden er så tydelige-
- når tankene hans i nåtiden er så kaotiske.
- Pestilence? - Hvordan er det mulig?
Patricia?
Er du hjemme?
Ruby?
Det er mamma, lille venn.
Jeg vet at du er redd.
Men jeg har kommet for å hente deg.
Har du savnet meg?
Veldig mye.
Sam!
Sam, jeg vet at du hører meg! Jeg vet at datteren min er inni deg.
Jeg vil at du skal forstå at dette uhyret ikke er deg!
Du er snill, godhjertet. Du er alt jeg ikke var.
Dette er ikke deg, kjære deg. Hvis du kan høre meg, -
- så må du gjøre motstand! Ikke for min skyld, Sam.
Dette er for Rubys, for din datters skyld.
Og hva gjorde du for datteren din?
Nei!
Jeg er glad i deg, Sam. Tilgir du meg?
Hun dør.
Og Reign har nå absorbert verdensmordernes krefter.
Vi må ta henne vekk herfra.
Ja, denne utsikten er vakker.
Hvor lang tid gjenstår?
Fem timer, 22 minutter, 16 sekunder.
- Så synd. - Hva da?
Jeg beregnet oddsene for at Supergirl og DEO-
- ville slå Reign nå som kreftene er tredoblet.
Hun later til å ha absorbert Pestilences og Puritys krefter.
- Hvordan vet du det? - Jeg avlyttet DEO. Jorden til Wynn...
Og han tror at han har et intellekt på 1,42!
- Hvorfor avlytte dem? - Jeg ble glad i dem.
- Jeg ville følge hendelsene. - Hvor store er oddsene?
På egenhånd er sjansen 51 % for at de beseirer henne.
Om én legionær hadde blitt igjen, øker sjansen til 88,8 prosent.
Rent teknisk er oddsen i deres favør.
Hvis Reign har absorbert Pestilences krefter, -
- så kan hun bli Blight.
Jeg sjekket våre sovende legionærers verdier. Ingen Blight.
Det er det eneste vi vet sikkert.
- Vi må hjelpe dem. - Det er ikke vår kamp.
Og vi må få Imra hjem.
Supergirl er sterkere enn legionærer. Jeg tror på henne.
Det gjør jeg også.
Jeg kontrollerer stasiskamrene før vi gå inn i vår tid.
Patricia. Patricia?
Bli her oss.
Når dere møter Sam, si til henne at jeg er lei for det.
At jeg burde ha stått henne nærmere.
Og si til Ruby at bestemoren hennes var glad i henne.
Lov meg det.
Jeg lover.
- James, hva er det? - Patricia Arias er død.
Reign drepte henne.
Hun har absorbert Puritys og Pestilences krefter, -
- så hun er farligere enn før.
Lena, du må fortelle Supergirl at du kan framstille kryptonitt.
- Nei, James, det kan jeg ikke gjøre. - Lena, du må.
Reign går fri og dreper uskyldige. Bare du kan stoppe henne.
Du vet hva som skjedde da jeg sa at jeg hadde kryptonitt.
Jeg ble fienden hennes!
- Det er ikke sant. - Nå er du ikke realistisk, James.
Vi vet begge at Supergirl ser på kryptonitt som et personlig angrep.
Hun ser det som et angrep mot den hun er.
Hun ville ha gjort alt for å forhindre at jeg framstiller det.
Jeg kan ikke la det skje.
Du har rett. Supergirl har alltid sett på kryptonitt slik, -
- men det skyldes at broren din prøvde å drepe Supermann med det.
Men dette er annerledes.
Verdens største fiende har samme svakhet som Supergirl.
Så hvis du foreslår det, som alliert, for å prøve å stoppe Reign, -
- kommer hun til å være takknemlig, tro meg.
Så fælt.
Ja. Nei, takk. Takk for at du ringte.
Hvem trenger hjelp? Mammaen min?
Nei, ingen overhodet. Hva sier du til å se en film?
De har "Young Frankenstein", -
- hvilket er en av yndlingsfilmene mine.
- Slutt å lyve for meg! - Ruby, jeg lyver ikke. Ok?
Det handlet ikke om moren din. Hun har det bra.
La oss se på en film.
Jeg ber Miss Queller forsyne oss-
- med popkorn, iskald brus og Gene Wilder.
Det kommer til å bli herlig. Bare vent. Jeg kommer.
- Du bør hvile. - Nei, jeg må røre på meg.
Å ligge er så trist.
Jeg lovte Patricia å gi Sam en hilsen.
Men jeg vet ikke om jeg noensinne kommer til å se Sam igjen.
Til tross for alt jeg lærte av Mon-El, overgår Reign meg.
Hvordan skal jeg bekjempe henne?
Ditt hemmelige våpen pleier å være hjertet ditt.
Men jeg så ikke at spor av menneskelighet i Reign.
Hvite marsboere er like sjelløse som Reign.
Klarte du noensinne å nå fram til dem?
Bortsett M'gann, nei. Jeg brukte mine ferdigheter som kriger.
Men det var én blant oss som trodde at han kunne prate med dem.
Noe han også gjorde. Han fikk dem til å skåne ham.
Far?
Ursula. Du burde ikke ha kommet.
Da jeg sa til Kem-L at jeg ikke støttet hans standpunkt, -
- forventet jeg ikke å bli overtalt.
- Far, dette er Kara, vennen min. - Ja, selvfølgelig.
Vi kom fordi vi trenger din hjelp.
Jeg kan ikke hjelpe noen. Bare la meg være.
- Far, jeg trenger bare... - Nei, sa jeg, J'onn!
Pappa, jeg vet at du ikke kan bruke hjernen din som før, -
- men minnene dine er intakte.
Ingen minner har gått tapt siden du gjorde Ta'ar Ka'riq.
Du trenger bare hjelp til å nå dem.
Jeg kan ikke hjelpe dere. Jeg har fått nok av fiaskoer.
J'onn fortalte at da de grønne sloss mot de hvite, -
- oppfordret du de ansvarlige til å møte hverandre.
Alle andre så bare aggresjon, men du så-
- noe å bruke fornuften på. Hva så dere?
Jeg husker ikke.
- Far! - Ikke bruk knep på meg!
Se på meg i denne formen, far!
Som du gjorde da du så Ursula. Da husket du hva dere snakket om.
Se på meg og si meg hvordan du kan overtale meg!
Overtale deg?
Du er like sta som Phobos.
Jeg kan ikke si deg noe som du ikke allerede tror på.
De hvite lot deg leve. Hvorfor?
Jeg visste at de hellige rullene var viktige for dem.
Og jeg hadde kunnskapen og hemmelighetene i rullene.
Og om de drepte deg, ville den kunnskapen være fortapt.
Du ga opp overbevisningen din og appellerte til deres tro.
Og Reign har sagt tydelig hva hun tror på.
Far, du kan ha reddet oss i dag!
- Har jeg det? - Ja.
Vi nærmer oss tidsrevnen.
Mon-El. Du må reise tilbake.
Hva? Nei, til tross for Brainys odds, så finner de sikkert en løsning.
Jeg blir med deg til framtiden. Vi trengs der.
Du sier det fordi du tror at du bør gjøre det for min skyld.
Denne tiden trenger deg, Mon-El. Du må hjelpe dem.
Og du trenger å dra tilbake for å forstå hva som tynger deg.
Jeg risikerte livet og ekteskapet vårt for å stoppe Pestilence.
Og det var verdt det.
Jeg håpet at du skulle legge følelsene for Kara bak deg...
- Jeg sverger på at jeg aldri... - Du har ikke gjort noe galt.
Du prøvde å begrave følelsene. Du oppførte deg verdig.
Jeg ville aldri gjøre noe for å vanære deg.
Jeg vet det.
Men jeg trenger en mann, en partner, -
- som velger meg med hele sitt hjerte.
Dra tilbake. Hjelp henne med å bekjempe Reign.
Og hvis du blir der, er det din skjebne.
Hvis du kommer tilbake, vet jeg at dine tvil er borte.
Supergirl, jeg har noe til deg. Det ligger i en blyinnfattet veske.
- Er det kryptonitt? - For å bisto deg mot Reign.
Du var ikke lite frekk som løy meg rett opp i ansiktet!
Jeg løy ikke. Den er ikke Lex sin, men min.
Jeg fant ut hvordan man lager den, og jeg gjorde det for Reign.
Du gir formelen til Alex.
Fjern all kryptonitt fra laben og gi den til DEO, -
- og så lager du den aldri igjen!
Jeg visste at du ville reagere sånn.
James overbeviste meg om at vi er på samme side.
- Han trodde du ville bli takknemlig. - Skulle jeg bli det?
Du har lært å framstille det eneste stoffet som kan drepe meg!
Tusener av ting kan drepe meg. Og alle andre på planeten.
Ild. Men vi forbyr ikke leirbål og stearinlys.
Biler dreper folk daglig. Likevel kjører vi daglig til jobben.
Det er én ting som dreper kryptoner, -
- og du tåler ikke at det fins.
Du lider av et gudskompleks.
Vet du hvordan det er å gå inn i et rom-
- og plutselig føle at huden skal slites fra skjelettet?
Eller at negler flyter i blodet? Sånn føles kryptonitt.
Det låter som det du trenger for å beseire Reign.
Jeg må være den eneste på planeten med tilgang til kryptonitt.
Selv om jeg stolte på deg, selv om vi sto på samme side, -
- så er stoffet så farlig for meg at jeg ikke kan ha kontakt med det.
Tillit er vanskelig for meg også.
Men vi trenger hverandre, så vi må løse dette.
Hei, du har kommet til Sam og Ruby.
Vi kan ikke svare, så legg igjen en beskjed.
Mamma, vær så snill, svar. Jeg trenger deg. Hvor er du?
Jeg vil bare snakke med deg. Svare, eller hent meg.
Jeg må treffe deg. Vær så snill, svar.
Greit, nå fungerer framviseren. Er du klar?
- Er alt som det skal? - Ja.
Ruby?
- Hva er det? - Det er Reign. Gjem deg i kjelleren.
Reign er på godset til Lex.
- Hun vet at Ruby er der. - Med Alex.
Du kan ikke dra. Du er skadd.
Jeg kan bruke Lenas kryptonitt. Ingen annen kan.
Jo, faktisk.
Mon-El?
- Framtiden... - Den klarer seg.
Brainy og Imra er på vei.
- Hvorfor har du...? - For å hjelpe dere mot Reign.
Jeg vil at du skal gjemme deg der. Og lukk øynene!
- Reign! - Supergirl!
Jeg får ikke siktet ordentlig.
Jeg skal hjelpe deg, Supergirl.
Mamma...
- Mamma... - Nei!
Ruby, kom. Gå din vei.
Ned på kne!
Nei, du får ikke gjøre det!
- Skal du stanse meg? - Det trenger jeg ikke å gjøre.
Du har en uskreven lov, en hensikt.
Du slåss mot ondskap.
Du er her for å skape en bedre verden, uten synd.
Men denne jenta har ikke syndet. Du får ikke drepe henne.
Det kommer du ikke til å gjøre.
Det er ingen fare.
Jeg skylder deg en unnskyldning.
Uten kryptonitten hadde vi ikke kunnet stoppe henne.
Men når det handler om kryptonitt...
For meg er det mer enn alle andre farer du snakket om.
- Det er personlig. - For meg også.
En måte å hjelpe en venn på.
- Jeg stoler på deg, Lena. - Bra.
Dere får unnskylde meg, jeg må finne en kur.
Hvorfor kom du tilbake?
Brainy plasserte visstnok en sender i Winns jord.
- Det er... opprørende. - Og han gjorde en del beregninger.
Matematisk ble deres sjanser mot den nye Reign-
- styrket betydelig om én legionær bisto dere.
Som alltid er jeg takknemlig for Brainys beregninger.
Dere trengte meg ikke engang.
Å beseire Reign ved å bruke æren hennes mot henne var genialt.
Jeg må takke M'yrnn for det. Vi hadde ikke klart det uten deg.
Forhåpentlig kan vi holde henne her til hun er Sam igjen.
Jeg drar ikke før oppdraget er fullført.
- Og vi bør trene. - Greit.
Men senere, ok? Jeg vil snakke med Ruby.
Jeg lovte bestemoren hennes å si henne noe.
I dag oppdaget jeg en fantastisk sak.
Visste du at hvis man maler kaffebønner med kakaobønner, -
- så får man en utsøkt blanding?
Den får smaksløkene i munnen til å smile.
- Det kalles mokka, far. - Mokka.
Hvem kunne ha ant det! Kakaokaffe.
Kakaokaffe. Det høres ganske bra ut.
Det er så godt å se deg på beina!
Og du skal vite at vi kunne pågripe Reign-
- takket være ditt råd.
Jeg husker ikke hva du snakker om.
Du trenger bare å vite at du hjalp oss.
J'onn, visste du at hvis man maler-
- kaffebønner med kakaobønner så får man en utsøkt blanding?
Nei, det visste jeg ikke. Jeg vil gjerne smake på den.
Takk.
Det var henne. Jeg så henne.
Det ser sånn ut, jeg vet det.
Men jeg kan love deg at det ikke er moren din.
Hvorfor skulle jeg tro på deg? Du sa at hun hadde det bra.
Du har rett. Jeg sa ikke sannheten.
Jeg skjulte den for å beskytte deg.
Jeg forstår nå at det var galt av meg.
Jeg gir deg mitt ord på-
- at jeg skal gjøre alt i min makt for å sørge for at du er trygg.
Og fra og med nå skal jeg alltid være ærlig mot deg.
Høres det greit ut?
- Holder du døren? - Ja!
- Lena. - Kara!
Jeg har ikke sett deg på flere uker!
- Unnskyld at jeg ikke hørt fra meg. - Du trenger ikke å beklage.
- Hva gjør du her? - Jeg skal besøke Ruby.
Jeg visste ikke hva jeg skulle ta med, så jeg kjøpte is.
- Hørte du hva som skjedde? - Ja, det gjorde jeg.
- Så fælt for henne. - Mildt sagt.
Alex fortalte at du hjelper Supergirl.
Hun er sikkert takknemlig.
Jeg jobber bare med henne for å redde Sam.
- Jeg har ikke noe annet valg. - Hva mener du?
Man skal unngå sine idoler. Det ender bare med skuffelse.
Supergirl er ikke så rettferdig som hun gir seg ut for å være.
Hun ba James om å bryte seg inn i L-Corp.
Hun hadde sikkert sine grunner.
- Men James gjorde det ikke. - Ikke?
Nei, vi har vært sammen i flere måneder nå.
Han stoler på meg, og jeg stoler på ham.
Supergirl gikk bak ryggen på meg og brukte kjæresten min mot meg.
Hun gikk for langt. Jeg kan aldri stole på henne.
Jeg visste ikke hvilken smak Ruby liker, så jeg kjøpte alle.
- Du er vel sulten? - Du kjenner meg.
- Tanya, stopp! - Vi vil hjelpe deg!
I Covilles navn, lever tilbake journalen!
Tanya!