De dræber dig, kælling.
Du er alligevel død.
Fandens også.
Okay.
Jeg kan godt.
Ned på knæ!
Nej.
LØRDAG, KL. 12.30
Kig væk.
- Det må du ikke. - Se væk.
Kig væk for helvede.
Hold kæft.
26 TIMER INDE I KUPPET
Hvad skete der?
Fald ned, for fanden.
Fald ned, tag jer sammen, ellers overlever vi ikke.
Vær tapre.
Tak.
- Hold kæft. - Tak.
Sig, du dræbte mig og dumpede liget. Jeg gemmer mig.
- Hvor gemmer du dig? - I det andet pengeskab.
Ingen kan komme ind. Sig, at du dræbte mig.
- Du dræbte mig. - Der er intet blod.
Ikke én dråbe.
Skyd mig her.
- Skyd mig her. - Hold nu op!
Skyd mig i hånden.
I skulderen.
Skulderen er for tæt på lungerne.
Jeg kan ikke.
I låret. Det bløder kraftigt.
De stak min søster i låret. Hun blødte.
Kom.
Bid mig, hvis du vil.
Så, så.
To skud.
Sigter du dårligt, eller gør blondiner dig nervøs?
Det er ikke let, når hun trygler om sit liv.
Hvorfor kunne du ikke?
Du er sgu et røvhul.
Du vil ikke have blod på hænderne.
Hvis du rører mig igen, er du en død mand.
Der er en kulkedel i kælderen. Smid hende derind.
Og bagefter kan du rydde det her op.
Paula?
Paula? Hvor er du?!
Hvor er du, Paula?
Paula.
Paula!
Jeg er ikke i Almazan, men Madrid.
Bus 21 kører ind til byen.
Jeg har to døtre...
Nøglerne er ved døren...
Jeg bor hos Raquel og Paula.
Jeg vil ikke på plejehjem.
Jeg har to døtre...
Paula får altid sin vilje.
Jeg har et tilhold mod Paulas far.
Paula må aldrig tage med sin far.
Ja?
Professor, tiden er gået.
Overgiver I jer?
Hvilke lege kunne du lide som barn?
At sjippe.
Æslet har mistet sin hale.
Med dukker. Det var jeg god til.
Jeg legede politi og røvere.
Vidste du det?
Politiet skulle fange alle. Blev man fanget, var det slut.
Men jeg husker ikke et eneste barn
give op, før de blev fanget.
Børnene i skolegården risikerer ikke otte til 16 års fængsel.
Du har ret.
Du har helt ret. Derfor talte jeg med mine partnere.
Vi stemte. Ved du hvad?
Vi er optimistiske. Vi har valgt at satse på nul års fængselsstraf.
Det er Raquel. Jeg kan ikke tage telefonen.
Er det en nødsituation, så læg en besked.
Mange lider. Hvad vil du gøre?
Tag pen og papir.
Jeg mangler en lastbil.
Med tre akser og en 18-tons anhænger
To tankvogne med propan, der skal følge med.
Og Malaika-skibet med Saint Vincent-flaget.
Det beslaglagde I jo med 2.800 kilo kokain for otte måneder siden.
Ved en militærbase i Ferrol.
Det er ikke let at få dit krav godkendt.
Af logistiske og sikkerhedsmæssige årsager...
Forestil dig det...
En bygning kollapser.
Med 67 mennesker indenfor.
Tror du, medierne vil mene, at de uskyldige skulle reddes? Hør...
Helt ærligt.
Du har to valg: Du kan forfølge os eller redde liv.
Du kan bare ikke begge dele.
Du har én ny besked.
Mor, jeg har fri. Jeg er på vej.
Tryk et for at ringe tilbage.
Jeg lover dig noget.
Forfølger I os ikke, løslader jeg de 67 gidsler
helt uskadte,
når vi er i internationale farvande.
Tro mig. Det ikke var mit valg.
Jeg hader havet, fiskene og sandet.
Livet giver ikke altid en den lette udvej, vel?
Jeg fik en besked fra min datter i morges
fra det nummer, og jeg kan ikke... Jeg er Raquel Murillos mor.
Jeg kan ikke få fat i hende.
Ved du, hvor hun er? Det er en nødsituation.
Vi henter lastbilen for at lokke dem ud.
Det er lettere ude i det fri.
Vi fylder vognene med narkosegas.
- De kommer ikke. - Hvordan ved du det?
De åbnede pengeskabet, men tog ikke pengene.
De ventede på politiet.
De skød.
De smed to åbne tasker med penge ud på gaden.
- Og? - De lod, som om de var fanget...
...for at vinde tid.
Men de er der helt overlagt.
Med en maskinpistol, kedeldragter, masker og Guds vilje.
De aktiverede alarmen efter et par timer.
Da de åbnede pengeskabet,
fik pengene det til at ligne et røveri.
Helt overlagt.
Ambassadørens datter er der.
Derfor tøver han ikke.
Han er selvsikker, fordi hans plan virker.
Hvad er bedre end at gå med otte mio. fra pengeskabet?
De trykker umærkede pengesedler.
Det er her.
Jo.
Forsigtigt.
- Hvorfor åbner den ikke? - Der er blod.
- Skal man ikke vente? - Nej.
Kom.
Undskyld mig.
- Gå ikke ind. - Et opkald...
...til Raquel Murillo.
- Okay. - Det haster og er privat.
- Det er en nødsituation. - Værsgo.
Stræk armene.
Følg mig.
Der er et indgående opkald.
Optag det. Nu.
Den optager.
En civil nærmer sig hovedkvarteret.
Han vil tale med politiinspektøren.
Undskyld mig, men din mor er i telefonen.
Du ringede til hende fra min telefon.
Det drejer sig vist om din datter.
- Ja? - Åh, søde.
- Mor? - Stop optagelsen.
Paula er gået med sin far.
- De gik til frokost. - Hvad?
- Det var bare kort. - Hvad har du gjort?
- De er her ikke. - Alberto har et tilhold.
Han må kun se Paula hver 15. dag uden at komme ind.
- Det ved jeg godt. - Stop dog optagelsen!
Vi kan ikke...
Så skru ned.
Mor, hvornår tog de af sted?
For to timer siden.
Okay, vent på mig.
- Sikke noget rod, hvad? - Almansa.
Følg den herre ud.
Skuddene, I hørte, var fra et møde med politiet.
Det skyldtes et gidsel, der ikke fulgte mine regler
og forsøgte at ringe til dette nummer.
Jeg overvejer,
om jeg har miss Gaztambides telefon.
Hvem ejer den her?
Kan nogen genkende ringetonen?
Hvad skete der?
Hvad?
Vi hørte skuddene. Jeg spørger, hvad fanden der skete.
Ikke her.
Vi aftalte: Ingen ofre.
Hun havde telefon. Hvad skulle jeg gøre?
Skræm hende, for fanden. Skær øret af som på film.
Fortalte hun politiet, hvor og hvem vi er,
ville du være død nu.
Du beholdt dit øre.
- Hvem skød hende? - Denver.
Han er for hidsig.
Professoren lovede jo, ingen kommer til skade.
Vi har ændret,
hvem der styrer gidslerne.
Forstået?
Rolig. Folk holder med os.
Det ændrer sig ikke.
Vi er væk, når de opdager, at der mangler en.
Så er vi langt væk.
Ved Professoren det?
Ved han, at du brød regel nummer et?
Du skulle nødig snakke.
Du dræbte nær en betjent, efter du havde tæsket idioten.
Det skal Professoren vide.
Stille, dreng.
Ring til ham.
Han svarer ikke.
Man kan ikke styre alting hele dagen.
Man skal spise, sove og på toilettet.
Jeg har styringen.
Vi må være professionelle.
Hvad fanden foregår der?
Jeg kan høre jer derude.
Berlin beordrede et gidsels død.
Hvem gjorde det?
Din søn.
En tyv er per definition en arrogant optimist.
De tror, at alt vil ordne sig.
Moskva faldt som den første.
En anstændig mand.
Til at stole på.
Fortalte dårlige jokes.
Han var sød.
Hvad er det?
En god sang.
Ved du, hvor musik blev opfundet?
- Nej. - På et tog.
Det var vist en far og hans søn, Pachi.
Drengen var bekymret for,
om toget standsede i den rette by, og han var en møgunge.
Han sagde: "Stopper det, far?" "Det gør det, Pachi."
"Stopper det, far?" "Det gør det, Pachi."
Så dig og Denver?
Er I i familie og kuppartnere?
Ja, som Sharpener Duo, men indbrudstyve.
Den eftermiddag fortalte Moskva, hvordan han fik sin søn til at være med.
Min søn burde ikke være her.
Men da Professoren beskrev planen...
...fik jeg ham med.
Kom nu.
Giv mig et knus.
Du kan godt lide fængselsmad.
Hold op, det er bare luft.
Luft, ja.
Og det mættede fedt, man får derinde.
Giv mig en cigaret.
Jeg har den klar.
Hvordan går det med dig?
Godt, det går.
- Hvad er der? - Hvad tror du?
Godt at se dig.
Du skal ikke lyve.
Det er sjette gang. Du har aldrig set sådan ud.
Hvad sker der?
Det gik galt.
Hvad gjorde du?
Han havde mistet 800 piller.
Til en polak.
En skide pusher fra Alcorcon.
De stjal dem åbenbart fra hans bil.
Hans chef...
Han er et svin.
De starter med at brække ens ben, så man bliver en krøbling.
Så ved alle, man stjal fra den forkerte.
Far...
Det er i aften, og jeg har dem ikke.
Jeg sværger, at jeg ikke har dem. De stjal dem.
Og jeg tog dem ikke. De giver mig kvalme.
Og da de ville brække hans ben, tænkte du...
...han kan lave sedler.
Vi har prøvet alle andre lortejobs.
Pelsforretninger, banker, vogne...
Nu skal vi udføre en stor opgave.
Hvis det går godt, rejser vi til et land,
som vi end ikke kan udtale.
Uden polakker, uden gæld, for at starte forfra.
Men med en mojito og en strand.
Undskyld.
Undskyld? Kan du ikke se, at hun svabrer?
Jeg glemte mine notater.
Du glemte notaterne. Okay, smut så.
Lad mig komme til.
Hold op...
Jeg glemte mine notater.
- Jeg smutter. - Kom nu.
Skynd dig.
Okay.
Moskva!
Moskva, stop.
Sidste gang.
Gå tilbage til din post.
Hvad så?
Vil du skyde mig?
Hvem er den næste?
Alle?
Du bliver helt alene.
Søn...
Dræbte du kvinden?
Far.
- Jeg kan ikke få vejret. - Far, hvad sker der?
Er det et hjerteanfald?
Far, nej.
Et angstanfald. Læg ham ned.
Læg ham ned.
- Sådan. - Far.
Da han lå på gulvet, vidste han, der ingen drinks ville være
og intet land, de ikke kunne udtale.
Han havde ikke reddet Denver fra noget.
Han havde smidt ham i et hul, som han kun undslap
med en kugle i brystet.
Undskyld mig.
Skuddene, vi hørte... Sårede de nogen?
Fald bare ned.
Ingen kom til skade.
Vi gjorde det for at forebygge en indgriben.
Du hørte ham.
Lad os holde op med at tænke på underlige ting, ikke?
Mændene er tyve. De er ikke jihadister eller noget i den dur.
- Mor. - Undskyld.
En forlystelse.
Og den anden...
- Bådene, der drejer. - Ja, bådene.
Se.
Mor! Vi tog i forlystelsesparken. Det var så sjovt.
Ja, søde.
Mor, vil du følge hende ovenpå og sætte bamsen på hendes værelse?
Selvfølgelig.
Kom her, skat.
Vi ses.
Du har overtrådt dit tilhold.
Vend dig om mod væggen.
Jeg er hendes far. Du kan ikke holde mig fra Paula.
Du har overtrådt polititilholdet.
Vend dig mod væggen.
Du ødelagde mit liv.
- Jeg sagde... - Hvad laver du?
Seriøst? Sigter du på mig?
- Ja? - Raquel, det er Salva.
Jeg ringer fra caféen.
Du tog min telefon i alt virvaret. Raquel?
Far? Hvordan har du det?
- Jeg fryser. - Fryser?
- Kom med et tæppe. - Ja.
Og noget sødt.
Kom så, Helsinki, hent sukker.
Hvad skete der?
Måske er det, fordi jeg har gravet hele dagen.
Jeg har kun spist en tør sandwich.
Du bør hvile dig, far.
Du har brug for en lækker gryderet, som du kan lide.
Med kikærter og...
- ...svinekød. - Her er tæppet.
Bare slap af.
Min seng har fire hjørner, og fire engle våger over mig.
Bare slap af, ikke?
Hvad laver du her, far?
Jeg vågner klokken fire, og du er væk.
Det er ingenting. Jeg kunne ikke sove.
Så jeg gik herud for at se på stjerner.
Stjernerne.
Himlen er så stor.
Hvor ender den mon?
- Hvad er der? - Ingenting.
- Ved du, hvorfor jeg stoppede i minen? - Ja da.
Fordi den åd dine lunger op, la sinfilis.
La sinfilis.
Tumpe. Det er silikose. Men nej.
Det var det, jeg sagde.
Jeg havde klaustrofobi.
- Du? - Ja.
Jeg kunne ikke holde ud at være i det hul.
Så jeg begyndte på røverierne for at komme op af hullet.
Jeg kom i fængsel, spærret inde hele livet.
Er du okay?
Alt vel?
Ja.
Jeg har det skønt.
Her på landet...
...og udenfor.
Fortjener jeg ikke fast grund under fødderne?
- Vi er dygtige, far. - Ja.
Og endnu bedre, når vi rejser. Det ved jeg.
Hul i Maserati og træning.
Ved du, hvad vi gør?
Vi køber en ø.
Så kan du sove nøgen under palmetræerne.
I en hytte, eller vi kan have en hver.
Det er slut med at sove sammen. Du snorker.
- Hvad? Jeg snorker ikke. - Far.
Du snorker så meget! Helt vildt.
- Jeg snorker ikke. - Jo.
- Jeg snorker ikke. - Som en trækbasun.
Den skal herned.
Øjeblik.
Lad ham hvile sig.
Bliv færdig.
Byt plads med Helsinki hos gidslerne.
Hej.
Jeg er ude af den.
Bare rolig. Desuden tror jeg ikke, at nogen ringede til mig.
Der er ikke engang en sms.
Selvfølgelig ikke.
Det kommer ikke mig ved, men...
Er alt i orden med din datter?
Jeg stjal din mobil, kropsvisiterede og anholdt dig,
men du er bekymret for mig?!
Du tog ikke mobilen med vilje.
Du var nervøs.
Og kropsvisiteringen...
...var sjov. Det var ophidsende.
"Hvor er optageren?"
Og min arm sådan.
Undskyld.
- Antonio var rædselsslagen. - Undskyld.
Så inviterede du mig et sted hen, så vi står lige.
Alt er i orden. Tak.
- Godt. - Det glæder mig.
Vi bekymrer os om så meget,
som vi ikke burde, ikke? I sidste ende...
Faktisk er intet i orden.
Alt er temmelig slemt.
Frygteligt. Det er en skam.
Undskyld, men jeg...
Jeg...
Nødsituationen var,
at min eksmand havde taget min datter.
Jeg har et polititilhold mod ham for vold.
Tak.
Her er nødhjælp.
- Gør det meget ondt? - Lidt.
Lad os ordne årepressen?
Okay.
Kom her.
Måske burde du...
Okay.
Skal jeg hjælpe?
Langsomt.
Sådan.
Forsigtig.
Sådan.
Åh, Gud.
Vi skal fjerne kuglen.
Nej.
Vi kan ødelægge muskler og knogler.
Vi passer på.
Hvordan får du den ud?
- Jeg bruger... - Den kan du ikke.
Den skal ud.
Nogle har kugler i sig uden mén. Det så jeg på tv.
Også glas. Det er okay.
Okay.
Den bliver i.
Lad os standse blødningen. Så må vi se, okay?
Ja.
Sådan.
Jeg er færdig.
Ligesom da vi var børn og legede læge.
Okay.
Jeg har nok antibiotika til et helt bryllupsselskab.
Smertestillende, muskelafslappende, alt.
Er det ikke dumt?
Se, om der er bivirkninger.
Flere bivirkninger end et skudsår? Det tror jeg ikke.
For babyen.
Nå, ja.
Okay, jeg læser indlægssedlen, og så beslutter vi...
Lad os se: "Læs alt før brug.
Gem indlægssedlen, så du kan læse den igen.
Hvis du har spørgsmål, så spørg din læge
eller farmaceuten. Medicinen har..."
Gud.
Nej.
Har du flere nudler?
Nudler, nej. Jeg har ris.
Det er ét fedt.
Moskva.
Moskva!
Hvad laver du?
Hvad sker der?
- Aner det ikke. - Åbn ikke!
Moskva!
Døren åbnes.
Vær på vagt.
Kom så!
Til hovedindgangen.
Stop!
Snigskytter!
Alfa et, klar.
Alfa to, klar.
Ned på gulvet!
Læg jer!
Jeg har ham på kornet.
- Tre, to, en. - Far!
Dæk dit ansigt.
- Han har ingen maske. - De slås.
- Nej, far. - Jeg må ud herfra.
- Optag det. - Jeg kan ikke se dem.
- Jeg må ud herfra. - Hvorfor?
Jeg afventer grønt lys.
Du burde ikke være her. Du skulle ikke have dræbt nogen.
- Afventer ordrer. - Grønt lys.
- Slip mig. - Overgiver du dig?
For at tage skylden.
Vi ved ikke, om de slås.
Vi venter.
- Lad mig gå. - Jeg dræbte hende ikke.
Jeg gemte hende.
Dørene lukkes. Om tre sekunder.
Ingen skød.
Fandens.
Vi går ud, far.
Ud, så du kan få frisk luft.
- Luft. - Ja.
Jeg er ked af, du skulle se...
...opleve noget...
...noget så... Hvis der er noget, jeg kan gøre.
Skaffe dig et telefonnummer og en bodyguard med solbriller.
Tilgiv mig, det er ikke sjovt.
- Nej, bare rolig. - Undskyld.
Jeg ser på dig og kan ikke forstå det.
Du er ikke typen, man forbinder med...
Med hvad? En voldsramt kvinde?
Jeg har en pistol.
Realiteten er, at det ikke starter med en lussing.
Gjorde det, var ingen sammen med en voldelig mand.
Det er omvendt.
Man forelsker sig i en klog og charmerende mand.
Man føler sig som verdens centrum.
Og da han bad mig om at ændre profilbilledet til et af min datter,
syntes jeg, det var sødt.
Da han bad mig om ikke at have miniskørt på på arbejde,
tænkte jeg, at jeg er en kvinde, der arbejder i en mandeverden.
Han beskytter mig.
Og så en dag råber han af dig.
- Du behøver ikke fortælle mig det. - Jo, det gør jeg.
Hør her.
Det er som ét skridt ad gangen.
Som i uhyggelige film, når nogen går ned i kælderen,
og alle tænker, man ikke skal gå derned, men man er nødt til det.
Så slog han for første gang.
Og så igen og igen.
Og vi blev skilt.
Anmeldte du det?
Nej, han var betjent.
Den mest populære fyr i distriktet.
Jeg ville bare have, han rejste.
Jeg var vel...
...flov over at skulle sidde hos chefen...
...og fortælle ham om halvandet år med ydmygelse og slag.
Jeg har en pistol i handskerummet.
Men sandheden er, at jeg ikke kan tage mig af mig selv.
Sig ikke det.
Men det virkelige problem kom for et par måneder siden.
Fordi min søster blev forelsket i ham.
De begyndte at date og rejse sammen.
Så jeg anmeldte ham.
For sent.
Min søster skulle ikke opleve det.
Forstår du?
Men jeg lignede bare en jaloux psykopat, der kom med falske anklager.
Betjenten, der ikke anmeldte ham, før han datede hendes søster.
Men, Raquel, politiet...
...eller dommerne må tro dig. Andet er umuligt.
Jeg kan mærke din hjælpeløshed. Nogen må kunne hjælpe.
- Hvem kan hjælpe mig? - Jeg.
Undskyld, jeg ved ikke, hvad jeg kan gøre, men...
Tak.
Raquel.
- Raquel. - Ángel.
Der skete noget. En dør var åben i et par sekunder. Der var slåskamp.
- Vi tror, det var et gidsel. - Kom.
I skal vide, at det ikke er en trussel.
Jeg beder om en tjeneste, som menneske.
I skal tage masker og hætter på
og gå ud på taget uden at gøre noget dumt.
Kun i ti minutter. Gå ud, få noget luft, og kom tilbage.
Okay?
Hvad vil du?
Aflede politiet?
De er afledt, så drop det, og lad være med at piske en stemning op.
Lokkemad.
Vi skal være lokkemad.
Hvad mener du?
De kaster os for løverne og undslipper.
Vi gør det af venlighed.
En af vores partnere skal have luft, og jeg siger det ikke igen.
Hvilken verden lever vi i?
Ingen vil gøre noget for nogen.
Vores partner havde et angstanfald, og du tænker kun på lokkemaden.
Det er i orden.
Alt er i orden, for jeg går med jer.
Hvorfor blev han angst?
Var det det med skuddene?
Det var de skide skud. Hvem har I dræbt?
Luk munden op.
Luk munden op, for fanden.
Gab op.
Løft venstre arm, hvis du fortsat vil genere mig.
Hvis du holder kæft, så løft højre hånd.
- Godt. - Denver, gå derover.
Gå derover.
Hold op med det pjat, tak.
- Det var ikke et gidsel. - Hvordan det?
For medmindre de er helgener,
kom de ikke helt hen til døren uden at blive skudt.
Han ville overgive sig.
Sådan, far.
Få noget luft.
Du skal ikke gøre det for mig.
Jeg kan huske, da mor rejste.
Du kunne ikke ånde.
Du gik ud på altanen hver aften.
Så du går derud lige meget hvad.
Du får luft, og vi går ind, når du har det bedre.
Tag masker og hætter på.
Du går ved min side.
Kondor tre til hovedkvarteret. Bevægelse.
- Suárez, få snigskytterne klar. - De er på taget.
- Det er en stor gruppe. - Alle er klar.
Fokusér. Vi kan se dem. De går.
Far, fald ned.
Se den smukke dag.
Ja.
Se på solen. Træk vejret og slap af.
Det er en stor gruppe. De går stadig.
De går hen mod afsatsen.
- Ja? - Hvorfor er I på taget?
Moskva gik ud med gidsler med falske pistoler.
Som du meget vel ved...
...havde jeg ikke tilladt det.
Men mine partnere sagde, at det var en god idé.
Ingen improvisation.
Hold mig informeret.
De går stadig. De er ved at nå afsatsen.
Hold hovedet koldt,
eller I kan glemme de penge, Acapulco og børnene.
For I ødelægger det.
I skulle gøre én ting.
Være professionelle.
Ser det ikke professionelt ud?
- Smukt. - Nej, ikke smukt.
De er endnu bedre end dem, bankerne har.
De kan ikke spores.
De er ren kunst.
- Ved du hvorfor? - Fortæl mig det, Nairobi.
Fordi jeg gav mig god tid.
Jeg er professionel.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre, når din far går i panik.
Være tyv frem for søn?
Ikke, Berlin?
Frem for menneske?
Måske er det let for et røvhul som dig.
Men jeg ved det ikke.
- Du dræbte ikke pigen, vel? - Nej.
- Sig sandheden. - Nej.
Berlin fandt en mobil.
Han beordrede mig til at dræbe hende, Jeg havde intet valg.
I taler om Mónica.
- Hvad gjorde du hende? - Væk.
Jeg ringer ikke af høflighed.
Skal jeg være ærlig og ikke skjule noget, skal du også.
Alle har ret til at strække benene.
Er det ikke pænt af mig, at gidslerne får lidt luft?
Jeg vil ikke såre eller skræmme dem.
De skal returneres i god behold.
Når jeg får, hvad jeg ønsker.
Det er det hele.
De er bevæbnede. Søg dækning.
Søg dækning.
Ordrer?
Hvad har du gjort?!
Hvor er Mónica?!
Der foregår noget.
Anmoder om instrukser.
Du dræbte Mónica. Fandens.
Hun var uskyldig.
Det er Kondor et, jeg ser dem.
Afventer ordre.
- Ned på knæ. - Hvad?
Hun var gravid!
Fuck, snigskytter.
Lad dem tro, vi er gidsler. Hænderne op.
Drop det der. Rejs dig!
Jeg taler til dig!
Der sker noget. De knæler.
De vil henrette dem.
Ordrer?
Der er snigskytter.
Der er bevægelse!
Det er Kondor tre. En Dalí sigter.
Jeg har ham på kornet.
Instruktioner?
Hvad er ordren?
De knæler endnu. Afventer ordrer.
De løber. De vil henrette dem!
Jeg har kidnapperen på kornet.
- Det er snigskytter. - Ned på knæ!
- De sigter på hinanden. - Giv grønt lys!
De vil henrette dem.
Har jeg tilladelse til at skyde?
De dræber dem!
Gør det.
Kondor tre, skyd.
Bag dig!
Målet er nede.
Målet er nede. Vi har video.
Det er bankdirektøren.
Arturo Román. Indstil skydningen!
Indstil skydningen.
Giv alle enheder besked.
Vi ramte et gidsel.
Tekster af: Emma Cairo