Lønforskellen mellem mænd og kvinder rundt om i verden afhænger af regnemetoden.
I Polen tjener kvinder 91 cent, når mænd tjener en dollar.
I Israel er det 81 cent.
I Sydkorea tjener kvinder kun 65 cent per dollar.
RWANDAS AMBASSADØR I FN
Vi ved, at det at give kvinder muligheder
er den hurtigste vej til vækst.
Det er meget effektivt til at fjerne fattigdom.
TIDL. UDENRIGSMINISTER
Kvinder får ikke rabat på ting.
Man betaler det samme som alle andre.
Det tages fra familiens indkomst.
Tales der om lønforskellen, høres en anden sætning ofte samtidig.
- Lige løn... - ...for lige arbejde.
- Lige løn for... - ...lige arbejde.
Det lyder, som om kvinder får mindre
for samme job som mænd,
så kvinder får mindre, blot fordi de er kvinder.
Det kaldes diskrimination.
Men mange undersøgelser fra mange lande viser,
at den åbenlyse løndiskrimination kun muligvis forklarer
en lille del af lønforskellen.
ØKONOMI-FORSKER
Tallet er ægte, men det siger stort set intet
om den reelle forskel på mænd og kvinder.
Kvinder ønsker bare lige muligheder
og ligeløn, ikke fordele. Stor forskel.
ISLANDS PREMIERMINISTER
Vil man ændre kulturen, så må man handle.
Hvis det ikke kun handler om diskrimination,
hvorfor får kvinder rundt om i verden så mindre i løn end mænd?
Karrierekvinder ignorerer, at kvindens plads...
Om man har en mandekrop eller en kvindekrop, bør man betales ens.
Det er meget avanceret kontorarbejde.
Kvinder får 80 cent per dollar.
Vi må rejse os og sige fra.
Og kvinder vil lede landet.
Det er det, det handler om.
Historien i USA ligner mange andre landes.
For ikke længe siden var specielt hvide kvinder
udelukkende hjemmegående.
INTERNATIONAL ADVOKAT
Ser man på 1950'erne,
var der kun få kvinder i arbejdsstyrken.
De var ofte ikke så veluddannede som mændene.
Enten afsluttede de ikke college,
eller de havde ikke samme karakterer,
eller de startede slet ikke.
De fleste kvinder i mit nabolag var hjemmegående. Min mor gik hjemme.
De eneste arbejdende kvinder, jeg så, var lærere.
De fleste nåede ikke så langt.
70 % havde manuelt arbejde ved samlebånd eller på kontor.
Kvinder kan godt lide rutinearbejde,
og de er gode til arbejde, der kræver fingerfærdighed.
Folk forstod, nogle kvinder måtte tjene lidt penge,
men karriere?
Det var for mænd.
Resultatet af din kontorevneprøve viser,
at du kan blive en god sekretær.
Diskrimination var fuldt lovligt
og gav arbejdsgivere lov til kun at søge efter mænd.
Da jeg var barn,
kendte jeg én advokat. Én.
Jeg mødte ikke en kvindelig læge.
Jeg kunne ikke forestille mig kvindelige ingeniører.
Lønforskellen lå omkring 60 cent per dollar.
Det skyldtes flere forbundne faktorer,
som lavere uddannelsesniveau,
få kvinder i arbejdsstyrken,
gruppering i traditionelle kvindebrancher,
og at det var helt lovligt at give kvinder lavere løn
samt en række kulturnormer om køn og evner.
Det var hovedårsagerne til lønforskellen.
Det ændredes på få årtier.
Søstersolidaritet virker! Tilslut dig nu!
Kvindebevægelsens kampråb
lyder på Fifth Avenue i New York.
Første kvinde, der får æresbevisning fra National Geographic Society.
Hun fik stående applaus.
Benazir Bhutto, ny premierminister.
Første amerikanske kvinde i rummet.
Første kvinde udpeget til Højesteret.
Første kvinde som præsidentkandidat.
Mit kandidatur har vist andre kvinder, de har muligheder.
Kvinder overhaler mænd i college og på videregående uddannelser.
Kvinder er den næste generation.
Måske for første gang i historien
var der flere kvinder end mænd på arbejdspladserne.
Det var en stor ændring
at se kvinder få stipendier, jeg ikke kunne søge om at få,
gå på skoler, der ikke var åbne for kvinder,
og få arbejde forbeholdt mænd.
Det ændrede sig ... helt ... ufatteligt.
Meget af det mindskede løngabet, undtaget én ting.
KVINDER BØR PASSE BØRN
Men det er stadig kvinderne, der føder børnene.
De anses for den primære omsorgsperson.
Selv da kvinder blev læger, advokater og statsoverhoveder,
forventedes det stadig i samfundet,
at de stod for børnenes opvækst.
I USA, i Storbritannien og selv i progressive skandinaviske lande
mener kun en lille andel, at kvinder med småbørn bør arbejde fuld tid.
For mænd er det lige omvendt.
70 % af amerikanerne mener, nybagte fædre bør arbejde fuld tid.
Der er stadig mange,
ikke kun her i landet,
der mener, at er man mor, bør man ikke arbejde.
Da jeg kom tilbage, var min tid begrænset.
Ikke af min arbejdsgiver,
men jeg ville hjem til barnet og være sammen med hende,
så jeg fik meget arbejde fra hånden på 15 minutter.
Jeg brugte enhver lejlighed til at arbejde.
Jeg er blevet en meget bedre medarbejder, efter jeg fik børn.
Selv hvis en mor har fuld tid som sin mandlige partner,
bruger hun ni timer mere end ham på børn og husholdning.
På et år svarer det til
tre måneder ekstra fuldtidsjob.
Det er kernen i lønforskellen
og for at forstå det, må vi følge
et ungt par, der er i starten af deres karriere.
Jeg tænker tit på
livsbanerne for de jurastuderende, jeg har undervist.
De ser helt ens ud.
De har samme uddannelse og erfaring.
Så ser man, hvad der begynder at ske
i deres 20'ere og 30'ere. Den fødedygtige alder.
De overvejer at få børn.
Får de børn,
må en af dem gå hjemme.
Man kan få passet barnet,
men en forælder må være der, når behovet er der.
Så manden får nok forfremmelsen.
Men hun har måttet takke nej til de opgaver
og nogle af de rejser.
Så otte til ti år efter
er han så partner og kan gøre en masse ting derfra.
Hun er ikke partner.
Hun tjener ikke det samme.
Hun har flekstid eller endda deltid,
og derfra går deres indtjeningspotentiale hver sin vej.
Det fortæller dataene os i alle undersøgelser
fra en masse forskellige lande.
En dansk undersøgelse viste tydeligt børns påvirkning på indtjeningen.
Her er en mands lønbane.
Se, hvad der sker, når han får børn.
Her er kvindens indtjening.
Sammenligner man indtjeningen for en kvinde med børn med en uden børn,
ser man, at løngabet ikke kun handler om at være kvinde,
men om at være mor.
Løngabet er mellem kvinder med børn og alle andre.
Kvinder uden børn
tjener 96 cent per dollar.
Det er en moderskabsstraf.
Nogle mødre ser ikke problemet.
De vil have mere tid med børnene,
uanset at det giver lavere løn.
Nogle kvinder vælger job ud fra, at de ønsker en familie,
og det er der intet galt i.
At kalde det en straf er som at benægte,
at kvinderne vælger det,
men også at der er stor værdi i det.
Ikke kun for familien,
men også for hende, der vælger.
En selvvalgt lønforskel er noget andet
end en lønforskel på grund af ens køn,
og man får ikke samme løn som mændene.
Men ofte får mænd og kvinder ikke de samme muligheder.
I USA er der tre gange så mange singlemødre som singlefædre.
I vores barndom får vi at vide,
at omsorg mere er en kvindes område end en mands.
Se f.eks. en annonce fra 1980'erne om at pynte sit skrivebord,
der stadig er aktuel i dag.
Nogen skrev ind: "Jeg er blevet forfremmet,
så nu får jeg eget skrivebord. Hvordan pynter jeg det?
Og svaret lød:
Jeg kan ikke se, om du er mand eller kvinde, og svaret afhænger af det.
Er du en mand med familie, skal du fylde kontoret med familiefotos,
for så tror folk, du er en god forsørger.
Er du en kvinde med børn, så sæt ikke familiebilleder op,
for så tror folk, du ikke kan fokusere på jobbet.
Det ligger dybt i os, hvordan vi forstår familie, mødre og fædre.
Derfor er løngabet så svært at lukke.
Men det er ikke umuligt.
Island og Rwanda
har næsten lukket løngabet på blot få årtier.
De to tilfælde lærer os noget vigtigt om, hvordan man skaber et samfund,
hvor kvinder får næsten det samme som mænd.
Rwanda er et af verdens fattigste lande,
og indtil for få årtier siden havde kvinder kun få rettigheder.
Før 1994 måtte kvinder ikke tale offentligt.
Gifte kvinder måtte ikke åbne en bankkonto uden mandens tilladelse.
Men i 1994 ændredes alt.
Femte dag med vold og blodsudgydelse i Rwanda i Centralafrika.
Tusinder frygtes dræbt til aften...
De voldsomste kampe i Rwanda i Centralafrika.
På blot tre måneder blev 800.000 mennesker dræbt.
Jeg mistede min far og tre brødre. Jeg, min mor og min søster overlevede.
Efter optøjerne bestod Rwandas befolkning af 60-70 % kvinder.
Sammenhængskraften var ødelagt.
Man gør alt for at overleve.
Manglen på mænd betød, at kvinder måtte gå ind i arbejdsstyrken i stort antal.
De tog jobs, der tidligere var helt uhørt.
Der kom kvinder i politiet og militæret.
Så blev kvinder borgmestre og guvernører.
Kvinder hjalp med at ændre landet.
Den nye regering indså, at for at genopbygge landet
havde de brug for kvinder,
så de implementerede nye politikker, der skulle få flere kvinder til magten.
I indledningen til loven stod en forpligtelse til ligestilling,
og at 30 % af repræsentanterne
på alle regeringsniveauer skulle være kvinder.
I dag sidder kvinder i Rwanda på 61 % af parlamentets pladser.
Den højeste andel i verden.
88 % af kvinderne er i arbejdsstyrken.
Rwanda er et af de få lande, hvor kvinder i samme grad som mænd
arbejder uden for hjemmet.
Loven oprettede også et kønstilsyn, der sikrer, at offentlige programmer
overholder landets mål om ligestilling.
En pige i Rwanda
tror ikke der er noget, hun ikke må gøre.
De skal ikke vokse op
i et system, hvor de tror, der er et loft et sted.
Den kulturelle ændring omkring køn
startede som ren overlevelse efter folkedrabet.
Men takket være aggressive politikker
kommer Rwanda hele tiden tættere på at lukke gabet
World Economic Forum angiver Rwandas løngab til 86 cent per dollar.
Langt nordpå har Island også taget kæmpeskridt mod lukning af løngabet.
Men de gjorde det på en anden måde.
Det egentlige vendepunkt kom i 1975.
Året før, jeg blev født ...
...nedlagde kvinderne arbejdet og gik på gaden i modstand mod løngabet.
Uden dem til at arbejde måtte virksomheder lukke,
og det startede en kæmpebølge,
der langsomt ændrede samfundet.
Resultatet blev faktisk,
at kvinder blev mere synlige inden for politik.
I 1980, fem år efter strejken,
valgte Island verdens første demokratisk valgte kvindelige præsident.
Island leve. Hurra! Hurra!
Antallet af kvinder i Islands parlament eksploderede.
Så i de følgende år kom der politiske ændringer.
I 1981 vedtog Island en lov, der krævede, at arbejdsgiverne
gav mødre tre måneders barselsorlov.
I 1988 blev det udvidet til seks måneder.
Ret til barselsorlov var dengang en ny idé,
og Island var et af de mest gavmilde lande.
Men selv om loven var progressiv,
fik den mødre til at blive hjemme, mens fædrene arbejdede,
så den forstærkede normen om,
at kvinder er omsorgspersoner, og mænd ikke er.
Så man gjorde noget radikalt.
Hvad med at give barselsorlov til fædre
og øremærke den til fædre, så de ville tage den?
Island vedtog loven i 2000.
Tvungen barselsorlov har gjort en forskel...
...for de islandske mænds kultur. En positiv forskel.
De yngre mænd forventer at tage orlov for at passe deres børn.
Og det gør hele forskellen.
Både hjemme og på arbejdsmarkedet, for nu kan man forvente,
når man ansætter en ung mand eller kvinde, at begge tager barselsorlov.
I 2004 lå løngabet i Island på samme niveau som i USA,
men i de følgende år mindskedes Islands løngab til det nuværende niveau.
Islandske kvinder tjener cirka 90 cent per dollar, mændene tjener.
Vi ved altså, at man kan mindske løngabet.
Men den slags familiepolitikker
har måske en pris, vi ikke straks får øje på.
Det er goder.
Det er godt med den slags muligheder,
men vi må vide, de ikke er gratis.
Nogle kvinder vælger børn, andre ikke. Og nogle mænd vælger børn, andre ikke.
Kan jeg sige til dem, der har fravalgt børn,
og sige: "Det må du bøde for"?
Tager en mor lang orlov,
hvad gør den lille virksomhedsejer med kun tre ansatte så?
Jeg vil ikke straffe en mor, men heller ikke en lille virksomhedsejer.
Det er anderledes for store virksomheder, for de har stor fleksibilitet
til at besætte stillinger uden at skade bundlinjen.
Og selv om det måske ikke er hovedårsagen til løngabet,
og der er stor forskel på tværs af lande og brancher,
får kvinder stadig mindre for samme arbejde.
Der en uomgængelig andel, der skyldes diskrimination.
Det er helt klart, at meget af det, arbejdspladsen favoriserer...
...gavner mænd.
Jeg har set det i mange sammenhænge,
hvor ham, man taler om sport med eller spiller golf med,
er den, man kommer tættere på, og som man har det godt med.
Men den slags diskrimination er faldet
i takt med, at kvinderne kom ud på arbejdsmarkedet.
At ændre forventningen om, at kvinder passer børnene,
vil kræver endnu en kulturændring.
Og for mange, der arbejder med emnet, starter den med mænd.
Tænker vi ikke på mænd og kvinder som både omsorgspersoner og forsørgere,
ændrer vi ikke noget, for så længe det er kvindens problem...
forstærker vi stereotypen om, at omsorg er hendes opgave.
Kvindernes byrde bliver først lettere, når mænd tør sige:
"Jeg tager til forældremødet. Det skal min kone ikke gøre."
Eller: "Jeg tager med til lægen til vaccinationen. Jeg vil med."
Løngabet er ikke kun kvinders problem. Det er familiens problem.
Kvinder har ret til at få børn uden at blive straffet på jobbet.