Lønnsgapet mellom menn og kvinner
er forskjellig, avhengig av hvordan man måler det.
I Polen tjener en kvinne 91 cent per dollar som en mann tjener.
I Israel er det 81 cent.
I Sør-Korea tjener kvinner bare 65 cent per dollar.
RWANDAS FN-AMBASSADØR
Det å frigjøre kvinners potensial
er den raskeste muligheten til å oppnå vekst.
Det er en rask måte å bekjempe fattigdom.
Man får ingen kvinnerabatt på butikken.
Man må betale det samme som andre. Det kommer ut av familiens inntekt.
Når noen nevner lønnsgapet, hører en ofte et annet uttrykk også.
- Lik lønn... - ...for likt arbeid.
Det høres ut som om kvinner tjener mindre for å gjøre samme arbeid som menn,
som betyr at kvinner blir betalt mindre fordi de er kvinner.
Det kalles for diskriminering.
Men forskning fra mange land
viser at lønnsforskjellene muligens bare forklarer
en liten del av lønnsgapet.
ØKONOMISK FORSKER
Det er et tall, men det sier nærmest ingenting
om forskjellene mellom menn og kvinner.
Kvinner vil ikke ha hjelp, men samme mulighet.
De vil ha lik lønn. Det er noe annet.
ISLANDS STATSMINISTER
Man kan ikke bare vente på kulturendringer. Man må gjøre noe.
Om det ikke handler om diskriminering,
hvorfor får kvinner over hele verden mindre betalt enn menn?
Karrierekvinner tar ikke hensyn til at kvinnens plass...
Enten en har manne- eller kvinnekropp,
bør man få betalt.
Jeg ser avansert kontorarbeid.
...betaler kvinner 80 cent for hver dollar de betaler menn.
Det er på tide vi blir hørt.
Kvinnene vil lede dette landet.
Det er det det handler om.
Historien i USA er lik den i mange andre land.
Det er ikke lenge siden kvinner flest, især hvite kvinner,
ikke jobbet utenfor hjemmet.
ADVOKAT
Går man tilbake til 50-tallet,
så var det ikke mange kvinner som jobbet.
Kvinnene hadde ofte lavere utdanning enn menn.
Enten fullførte de ikke studiene,
fikk ikke samme kvalifikasjoner, eller de hadde ikke gått på college.
De fleste kvinnene i nabolaget jobbet ikke. Moren min jobbet ikke.
De eneste yrkesaktive kvinnene jeg så, var lærere.
De fleste kvinnene kom ikke så langt.
Sytti prosent hadde en lavstatusjobb ved et samlebånd eller på et kontor.
Kvinner trives med rutinepreget, ensformig arbeid,
og er gode til oppgaver som krever god fingerferdighet.
Folk forsto at kvinner måtte tjene litt, men en karriere?
Det var for menn.
Med et så høyt testresultat,
kan du bli en flink sekretær.
Diskriminering var lovlig.
Arbeidsgivere kunne lyse ut stillinger eksklusivt for menn.
Da jeg vokste opp,
kjente jeg én kvinne som var advokat. Én.
Jeg møtte aldri en kvinnelig lege.
Jeg kunne ikke forestille meg en kvinnelig ingeniør.
Lønnsgapet lå på rundt 60 cent per dollar.
Dette skyldtes sammenkoblede faktorer
som lavere utdanning blant kvinner,
lav yrkesdeltakelse blant kvinner,
og disse var i tradisjonelle kvinneyrker,
og det at det var fullt lovlig å betale kvinner mindre.
I tillegg var det sterke normer knyttet til kjønnsroller og evner.
Dette var hovedårsakene til lønnsgapet.
Noen få tiår senere skjedde det endringer.
Søsterskap er makt! Bli med oss!
Kampropet til kvinnebevegelsen
kan høres i New Yorks Fifth Avenue.
Den første kvinnen som mottok National Geographics utmerkelse.
Underhuset applauderte.
Benazir Bhutto er ny statsminister.
...første amerikanske kvinne i rommet.
...første kvinnelige høyesterettsdommer.
...første kvinnelige visepresidentkandidat.
Mitt kandidatur viser kvinner at de har mange muligheter.
Flere kvinner enn menn tar høyere utdanning.
Kvinner får med seg neste generasjon.
For første gang i historien er det flere kvinner enn menn i arbeid.
Det var en merkbar forvandling.
Det å se kvinner kjempe om stipender jeg ikke kunne få,
å studere ved steder som ikke var tillatt for kvinner,
jobber som de før ikke kunne ta.
Det forandret... Det var utrolig.
Mange faktorer som bidro til lønnsgapet, ble svekket, unntatt én.
KVINNER BØR OPPDRA BARN
Men det er fremdeles kvinner som får barn.
Det forventes at de har hovedomsorgen.
Selv da kvinner ble leger, advokater og statsledere,
forventet samfunnet fremdeles
at de skulle ha hovedansvaret for barna.
I USA, i Storbritannia,
selv i progressive Skandinavia,
er det kun en liten del av befolkningen som mener småbarnsmødre bør jobbe heltid.
Når det gjelder menn, er det motsatt.
Sytti prosent av amerikanere mener småbarnsfedre bør jobbe heltid.
Det er fremdeles mange, ikke bare her, men i andre land,
som mener at mødre ikke bør jobbe,
og det er blitt påvist at dette er en kortsynt strategi gang på gang.
Jeg oppdaget da jeg begynte å jobbe igjen, at jeg hadde begrenset tid,
fra meg selv, fordi jeg ville hjem til babyen og være sammen med henne,
at jeg kunne få gjort mye på 15 minutter.
Jeg benyttet enhver mulighet til å jobbe.
Jeg har blitt en bedre arbeidstaker siden jeg fikk barn.
Selv når en mor jobber fulltid, som en mannlig partner,
bruker hun ni timer mer enn ham i uka på barn og husarbeid.
I løpet av et år utgjør det tre måneders fulltidsarbeid i tillegg.
Dette er essensen av lønnsgapet.
For å forstå hvorfor, skal vi følge
et ungt par som nettopp har begynt å jobbe.
Jeg tenker ofte på
hvordan det gikk med jusstudentene mine.
De ser helt like ut.
De fikk samme utdanning og erfaringsgrunnlag.
Så ser en hva som skjer
når de sent i 20-årene eller tidlig i 30-årene
begynner å tenke på å få barn.
Om de får barn,
så må en av dem være hjemme.
Man kan ha mye barnepass,
men én av dem må være hjemme når en forelder er nødvendig.
Så det er han som gjerne blir forfremmet.
Hun har derimot måttet avslå tilbud
LEGGETID, MIDDAG MED KUNDER, FORELDREMØTER, FORRETNINGSREISER
og si nei til reising.
Så åtte-ti år senere
er han gjerne blitt en partner med mange muligheter.
Hun er ikke blitt partner. Hun tjener ikke like mye.
Hun er i en fleksibel stilling eller jobber deltid.
Derfra og ut øker gapet mellom lønnspotensialet hans og hennes.
Denne utviklingen dokumenteres av mange studier fra flere forskjellige land.
En dansk studie er ekstra tydelig på sammenhengen mellom fødsel og inntekt.
BARN OG LIKESTILLING DANMARK
En manns lønnsutvikling.
Se hva som skjer når et barn blir født.
Her er kvinnens inntekt.
Om man sammenlikner inntekten
på kvinner med barn og de uten barn,
ser en at lønnsgapet ikke er knyttet til det å være kvinne,
men det å være mor.
Gapet er mellom kvinner med barn og alle andre.
Kvinner som ikke er omsorgspersoner,
tjener 96 prosent av hver dollar.
En straffes for å være mor.
Det er ikke et problem for alle mødre.
De ønsker mer tid sammen med barna,
og bryr seg ikke om at de tjener mindre.
Enkelte kvinner velger jobber som passer med det å ha familie, og det er greit.
Å se det som en straff er som å fornekte
at kvinner tar slike valg,
og at det er verdifullt,
ikke bare for barna og familien, men også for kvinnene som tar slike valg.
Et lønnsgap basert på et valg er annerledes...
...enn et lønnsgap fordi man er kvinne
og ikke får samme lønnen selv om man gjør den samme jobben som en mann.
Men ofte har ikke kvinner og menn samme valg.
I USA er det tre ganger så mange alenemødre som alenefedre.
De fleste av oss vokser opp med ideen om
at omsorg er en jobb for kvinner, ikke for menn.
Derfor er en spørrespalte fra 1980-tallet, om å pynte skrivebordet på jobb,
gyldig ennå.
En innsender skrev: "Jeg er blitt forfremmet
og får eget kontor for første gang. Hva pynter jeg med?"
Og svaret var:
"Jeg ser ikke om du er mann eller kvinne,
og svaret er avhengig av hva du er.
Hvis du er en mann med familie,
bør du fylle kontoret med familiebilder,
for da fremstår du som en god forsørger.
Om du er kvinne og har barn,
så ikke ha bilder av familien på kontoret,
for da vil folk tro at du ikke fokuserer på jobben."
Problemet har dype røtter
til vår forståelse av mors- og farsrollen.
Derfor er gapet vrient å komme til livs...
...men ikke umulig.
To land, Island og Rwanda,
har redusert lønnsgapet dramatisk på få tiår.
Og vi kan lære mye av de to landene
om hvordan man skaper et samfunn
hvor kvinner tjener nesten like mye som menn.
Rwanda er et lutfattig land.
For få tiår siden manglet kvinner grunnleggende rettigheter.
Før 1994...
KVINNESAKSFORKJEMPER
...fikk ikke kvinner snakke offentlig.
Gifte kvinner fikk ikke...
RWANDAS FN-AMBASSADØR
...opprette en bankkonto uten ektemannens tillatelse.
Men i 1994 endret alt seg.
Dette var femte dag med massakrer i det sentralafrikanske landet Rwanda.
Det fryktes at tusener er drept...
...de hardeste kampene så langt i Rwanda.
I løpet av tre måneder ble 800 000 drept.
Jeg mistet far og tre brødre.
Jeg, mor og søsteren min overlevde.
Etter voldshandlingene var 60-70 prosent av befolkningen kvinner.
Samfunnsstrukturen ble fullstendig ødelagt.
En gjør hva som helst for å overleve.
Med så få menn måtte kvinner ut i arbeidslivet i hopetall.
De fikk jobber som det før var utenkelig at de skulle få.
En kvinne kunne være politi, for eksempel, eller i militæret.
Etter hvert ble kvinner borgermestere, guvernører...
Kvinnene var med på å endre landet.
Regjeringen innså at for å kunne bygge opp igjen landet, trengte de kvinner.
Nye lover ble umiddelbart innført
for å få flere kvinner inn i maktposisjoner.
RWANDAS GRUNNLOV
Grunnlovens forord
forpliktet seg til likestilling mellom kjønnene,
og fastslo at 30 prosent av representantene
i alle myndighetsorganer skal være kvinner.
I dag er kvinnerepresentasjonen i parlamentet på 61 prosent.
Det er høyest i verden.
De har en yrkesdeltakelse på 88 prosent.
Rwanda er et av få land der like mange kvinner som menn
arbeider utenfor hjemmet.
Grunnloven opprettet også et senter for likestilling,
som ser til at det offentlige
etterlever de nasjonale målene om likestilling.
Små jenter i Rwanda
vokser ikke opp i den tro at det er ting hun ikke kan gjøre.
De slipper å vokse opp
i et system hvor de føler at det er et tak.
Det kulturelle skiftet
begynte som en overlevelsesstrategi etter folkemordet.
Men med sterke politiske virkemidler
har Rwanda redusert lønnsgapet.
Ifølge Verdens økonomiske forum er Rwandas lønnsgap
på 86 cent per dollar.
Lenger nord har den vesle øynasjonen Island
også gjort fremskritt i kampen mot lønnsgapet,
men med en annen fremgangsmåte.
Vendepunktet kom i 1975.
Året før jeg ble født...
ISLANDS STATSMINISTER
...forlot islandske kvinner arbeidsplassen
for å protestere mot lønnsgapet.
Da de forlot jobbene sine...
KVINNEFORKJEMPER
...måtte arbeidsplassene stenge.
Det startet en stor grasrotbevegelse
som sakte forandret samfunnet.
Resultatet var at kvinner ble mer synlige innen politikken.
I 1980, fem år etter streiken,
fikk Island verdens første folkevalgte kvinnelige president.
Leve Island! Hurra!
Antall kvinner i det islandske parlamentet steg voldsomt.
De neste årene kom de politiske endringene.
I 1981 vedtok Island en lov som påla arbeidsgivere
å gi mødre tre måneders permisjon med lønn.
SOSIALDEPARTEMENTET
Det ble utvidet til seks måneder i 1988.
Lovbestemt rett til fødselspermisjon var en helt ny tanke.
Island var et av landene som var mest generøse.
Men selv om loven var progressiv,
oppfordret den mødre til å være hjemme, mens fedre jobbet,
og dermed styrket den kulturen som lå bak lønnsgapet
om at kvinner var omsorgspersoner, ikke menn.
Da gjorde lovgiverne noe radikalt.
Hva om fedre tilbys foreldrepermisjon,
som de enten må bruke eller miste,
som fedre vil føle seg presset til å ta?
Island innførte den loven i 2000.
Foreldrepermisjon for fedre har endret
kulturen blant menn på Island.
En positiv endring.
Yngre menn forventer å ta fri,
å ta seg av barna sine.
Det betyr store endringer
både hjemme og på arbeidsmarkedet.
Nå kan man forvente,
om man ansetter en ung mann eller kvinne,
at begge vil ta foreldrepermisjon.
I 2004 var lønnsgapet på Island omtrent det samme som i USA,
men i løpet av de neste årene
ble det redusert på Island til dagens nivå,
hvor islandske kvinner tjener 90 cent for hver dollar en mann tjener.
Vi vet at det ikke er umulig å redusere lønnsgapet blant kjønnene.
Men slik familievennlig politikk
kan gi virkninger som vi ikke ser med en gang.
Dette er et gode.
Det er flott å ha flere muligheter.
Vi kan ikke forvente at det er gratis.
Noen kvinner velger å få barn. Andre gjør det ikke.
Det samme gjelder menn.
Kan jeg si til personen som valgte å ikke få barn
at de må betale for det?
Om en mor tar mye fri,
hva gjør en arbeidsgiver som bare har tre ansatte?
Jeg vil ikke straffe moren,
men man vil ikke straffe arbeidsgiveren heller.
Det er ikke det samme med store selskap.
De er mer fleksible
når det gjelder å fylle stillingene.
Det er ikke den største grunnen til at kvinner tjener mindre,
og forskjellene er store mellom land og bransjer,
men kvinner tjener ikke likt for likt arbeid.
Mye av dette stammer fra diskriminering.
Det er tydelig
at mye av det som står høyt i gunst på en arbeidsplass, begunstiger menn.
Jeg har sett det flere steder.
Fyren du snakker sport med,
fyren du spiller golf med,
er fyren du føler deg mer fortrolig med og som du liker være sammen med.
Men slik diskriminering har blitt redusert de siste tiårene
når flere kvinner har gått ut i arbeid og kulturen er endret.
For å endre forventningene om at kvinnene skal ta seg av barna,
trengs det en ny kulturendring.
Mange av de som jobber med dette, mener ansvaret ligger hos mennene.
Før vi ser både menn og kvinner som omsorgspersoner og forsørgere,
kommer vi ingen steder. Så lenge det er et kvinneproblem...
...underbygger vi bildet om at omsorg er hennes jobb.
Det blir bare en mindre byrde for kvinner når menn føler at de kan si:
"Jeg skal gå på foreldremøtet.
Jeg overlater ikke det til kona."
"Jeg vil på helsekontroll. Jeg vil være der når de blir vaksinert."
Lønnsgapet er ikke et kvinnespørsmål. Det er et familiespørsmål.
Kvinner har rett til å være mødre uten å bli straffet.