EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jaha. Nu har vi burit oss helt vansinnigt åt.
Som tur är har jag dörrvaktens nyckel,
så ingen kan förfölja oss. Vi får försöka...
Din nyckel ringer.
Jag har en fråga: Är du totalt från vettet?
Domaren, se det från min synpunkt.
Jag har aldrig varit så arg, alltså så länge universum har funnits!
Beklagar, men att rädda de här fyras själar är viktigare,
så vi återvänder inte förrän det är gjort.
Försök inte återvända,
för om ni försöker gå genom dörren, väntar jag på er.
Förlåt, domaren, du hörs så dåligt.
Omöjligt. Det är en magisk nyckel, din skit.
Vad håller du på med? Jag kan se dig.
Perfekt. Vi är precis intill Chidis kontor,
och såvitt jag vet är hela våningen tom.
Vad används den som? Lager?
Det är journalistikavdelningen.
Illa för världen, bra för oss.
Alltså, berövade våra krafter
måste vi hålla gruppen intakt och övervaka deras etiska framsteg.
-Hur ska vi bära oss åt? -Jag är osäker.
Vi kan inte följa deras poängsumma.
Bara kamrererna kan det.
Men jag installerade kameror och mikrofoner, så vi kan spionera.
Nu tjuvtittar vi!
Åh, nej. Ingen bra början.
Eleanor fes och skyllde på stolen.
Det kostar henne några poäng.
Det saknas en skruv eller nåt.
Innan vi börjar... Trevor har hoppat av.
MORALFILOSOFI
Han skickade ett mejl igår kväll.
"Tyvärr är jag för ful och dum för den här studien,
så jag åker hem till mamma."
Det var jag som skrev mejlet.
Tråkigt, men vi fortsätter. Vi börjar på nivå två.
Jag ska lära er filosofiska principer,
och sen ser vi hur de
påverkat ert moraliska maskineri...
Ursäkta, sa du nåt?
Det är stolen. Den är märkligt konstruerad.
Din stol luktar illa.
Jag vet! Ni ser. En till som håller med om att det är stolen.
KAPITEL 30
Goda nyheter! Anslaget från neurovetenskapliga avdelningen godkändes!
Och du brände alltihop på muffins?
Precis vad jag skulle ha gjort. Respekt.
Eleanor?
Nej, tack. Jag försöker undvika meningslösa gruppaktiviteter.
Som julfester på kontoret eller jurytjänst.
Det hemskaste ljudet i universum är för mig
när ens arbetskamrater falsksjunger "Har den äran idag".
Cool inställning. Motargument: Det här är jättegoda, gratis muffins.
Skärp dig och ta en.
Okej.
Allihop, vi tar en bild! Ställ er i grupp och säg:
"Ventromedial prefrontal hjärnbark."
-Ventromedial prefrontal hjärnbark. -Jaguars regerar!
TRE MÅNADER SENARE
Du, läraren. Jag har jättekul här,
men jag tänkte inte stanna så länge i Australien, och jag är helpank.
Vet du var jag kan hitta ett deltidsjobb?
Vad för arbete söker du?
Jag är bra på telefonförsäljning.
Jag vet oftast hur länge man ska mikra mat utan att se på förpackningen.
Det är mina två färdigheter.
Okej!
Tusan.
Om Eleanor jobbar missar hon lektioner,
det hämmar hennes framsteg.
Bör vi verkligen? Det känns som att fuska.
Nej, det är inte fusk.
Se oss som en snöplog som röjer väg för Eleanor
så att hon lättare kan köra fram på självförbättringens väg.
Jättebra! Du uttrycker det så målande.
-Vad önskas? -En skraplott, tack.
Inte den. Fortsätt, fortsätt.
Lotterna trycktes innan vi kom hit.
Jag vet vilka som är vinstlotter.
Stopp! Den är det!
Gamla fina 186:e från botten!
Varsågod.
Badrumsnyckeln du tappade för nio månader sen är under kassan.
Och kvinnan du tror är din moster är egentligen din mamma. Hej då!
Hör ni, det här är inte klokt!
Jag hittade en lott på marken utanför lägenheten i morse.
Jag skrapade den och vann 18 000 dollar!
-Oj! -Fantastiskt!
Bättre lycka nästa gång.
Okej, förlåt, ur ert perspektiv är väl det mycket pengar.
TRE MÅNADER SENARE
Jason, är allt bra, kompis?
Nej. Jag måste se Jaguars matcher ensam på min dator,
kl. 03.00 på måndagarna.
Det är så irriterande. Allt här är i en...
Hur ska jag beskriva det? Som i en annan tidszon.
Nej, det låter dumt.
Ett land med annan tid.
Jag kan se matcherna med dig! Jag gillar amerikansk football.
Jag dejtade en spelare en gång.
Han var inte min typ, så jag fixade ihop honom med min vän Gisele...
Bündchen.
Vi fattar. Vi fattar jämt.
Bra! Men om du vill titta med mig måste du lära dig mitt hejarop.
Det lyder: "Heja, Jags! Krossa dem! Ja!"
Kan du lära dig det till helgen?
-Jag ska göra mitt bästa. -Toppen! Vi ses då!
Varför vill du se på football med Jason?
Det vill jag egentligen inte, men jag är så att säga
"pilsk som tusan".
-Okej. -Oj då.
Jag dömer dig inte. Han är verkligen snygg.
Om du vill ha Jason, så kör på bara.
En relation mellan Tahani och Jason, om än tillfällig,
kan splittra gruppen. Vi måste sätta stopp för det.
Det känns inte så bra att lägga mig i
det personliga livet hos en man jag är hemligt kär i
och en kvinna jag beundrar, men du får bestämma.
Dags för den gamla snöplogen igen, Janet.
Vi hittar en stöttande, ömsint kille åt Tahani.
Bra idé.
Det är inte avgörande för uppdraget,
men jag skulle också vilja ordna bättre datorer åt dem.
Så att de jobbar snabbare.
Om jag ändå ska till köpcentret
kan jag köpa några jeansshorts åt Jason,
sorten med fransiga kanter, där man ser fickorna sticka fram.
Så han kan studera bättre.
Visst.
Tahani? Är det du?
Larry Hemsworth? Kära nån!
Lusigt, restaurangen ringde
om en jacka jag hade glömt, och så är du här!
Tänk att du minns mig.
Självklart gör jag det. Vi dejtade.
Ja, men jag tror aldrig att nån ska minnas mig.
Jag är ju bara 1,93 och har ett alldagligt ansikte.
Du är säkert upptagen och vill inte prata med mig.
Jag är ju trist som en gråsten.
Även liknelsen var trist.
Förlåt, jag är tråkig och ful som en gråsten.
Dumma Larry! Sluta prata om gråsten!
Nej, snälla Larry! Det är härligt att se dig.
Sätt dig så får vi prata! Hur mår Chris, Liam och Luke?
Förlåt. Jag ska inte nämna dina bröder igen.
Och nämn inte min syster!
Vem är du? Jobbar du här?
Du heter Montgomery Wycoff.
Din exfru Samantha älskar dig än men vågar inte ringa.
Du måste visa henne dina dikter. Gå till henne! Nu!
-Du verkar ha haft en kul natt! -Ja.
Du och Jason, tänka sig.
Det har jag faktiskt själv gjort.
Jag var faktiskt med en expojkvän.
Vi stötte ihop av en slump och det var ett "kärt" återseende.
-Ett ordskämt. Vi hade sex. -Ja, återigen, jag fattar.
Men jag skäms lite.
Jag glömde totalt att se matchen med Jason.
Polare, kolla in.
Igår fick jag inbjudan på Facebook
till Australien-avdelningen av Jacksonville Jaguars fanklubb!
Han har kommit över det.
Jag och två polare har just sett Jags krossa Texans.
Det var superkul!
Jag är helt slut. Jag ska gå och spy en sista gång.
Sen är jag redo att lära mig filosofi!
Duval!
Okej, inte perfekt, men fördelarna överväger.
Instämmer.
Har den äran, kära Chidi...
Hör ni, hela året har varit fantastiskt för oss.
Våra liv har förbättrats på praktiskt taget alla områden.
Tja, alla områden är väl att ta i.
SuperBoard, aktivera!
God morgon, professor Anagonye. Lektionsplanet är redo att lyfta.
SuperBoard, lite triumfatorisk musik, tack.
TILLKÄNNAGIVANDE
I går kväll friade Larry Hemsworth
och vi ska flytta hem till London och planera bröllopet!
Jösses!
Janet! Nödlarm! Sluta snöplogandet genast.
Alltså, inte ge Blake Beartles till Jason?
Hur orkar du bära omkring den här?
Jag skulle inte orka bänklyfta den.
Flickor i min socialgrupp börjar ringträna vid tidig ålder.
Jag har en liten förlovningsfest ikväll i min Airbnb.
Det är helt spontant. Kom som ni är.
Så alla de här människorna... kom som de var?
Hej, allihop. Så roligt att ni kunde komma.
Jösses, Tahani, hittade du det här stället på Airbnb?
Nej, jag förstår att ni är förvirrade.
Jag använde Heirbnb. För arvingar.
En app för arvingar där vi byter gods,
privata öar, luftskeppshangarer och sånt.
Hur som helst, jag vill att ni ska träffa Larry Hemsworth.
Den legendariska studiegruppen.
Jag har inte samlat mod att träffa er tidigare.
Ni förstår säkert varför.
Skäms han över att ha en perfekt haka och noll procent kroppsfett?
Ofattbart att hon vill ha mig.
En dum gammal barnkirurg som knappt har tvättbräda.
Vet du egentligen hur du ser ut?
Ännu viktigare, skrev Miley Cyrus låten "Wrecking Ball"
om Chris bror Liam?
Underbart.
Fler frågor om mina begåvade bröder.
Aldrig att jag får vara bäst.
Gå inte, raring! Du är också viktig!
Att operera barns ryggrader är lika viktigt som skådespeleri.
Tahani bokade ett plan för imorgon,
så festen är vår enda chans att avråda dem att flytta.
Vi kanske ska låta dem gå åt respektive håll.
De kanske kommer till Det Goda Stället ändå.
Nej, om gruppen splittras är de rökta.
Vi måste isolera Larry
och övertala honom att stanna i Australien.
Dags att inta rollen som Nathaniel Cookswell!
Catering för stjärnor!
Kanske ingen accent?
Okej.
Vegemite-kanapé?
Gärna det. Mamma har rätt. Jag kommer att förbli knubbig.
Tjenis. Nathaniel Cookswell, catering för stjärnor.
Är det sant att du ska flytta till England?
Ja. Vi flyger imorgon.
Det är en lång resa.
Du har verkligen tåga som vågar rota upp dig så där.
Du borde stanna här i Sydney,
en dynamisk internationell stad som du bara har sett 4,8 procent av...
...troligen.
Jag förstår nog vad som pågår. Ni är inte cateringpersonal, eller hur?
Vilka jobbar ni för? Australian Inquirer?
TMZ? Ni vill hålla oss kvar här, så att ni kan fortsätta håna mig.
"Familjen Hemsworths hemska skam."
Tahani genomskådar det.
Jag ser fram emot att flytta långt bort från såna som ni,
och äntligen få ta hennes efternamn.
Trist att behöva säga det men vi behöver en ny medlem.
Hur ska vi kunna ersätta Tahani?
Är Margot Robbie intresserad av filosofi?
Tahanis tillkännagivande fick oss att tänka efter.
Simone och jag behöver tid för att analysera data och ansöka om anslag.
Vi har nått en naturlig paus.
Nästa steg blir att upprepa experimentet med nya objekt
och jämföra resultatet.
Vad menar du? Är studien över? Ska vi splittras?
Nej. Vi tar bara en paus, ett år eller så.
Och ni vill säkert komma hem igen.
Ja, jag har massor att göra hemma i Phoenix.
Jag har rabattkort på skönhetssalongen.
De fixar vänstra sidan gratis, så...
Nej! Hela gruppen splittras!
Okej, ny nödplan. Jag tar hand om Eleanor.
Riskabelt, men hon känner nog inte igen mig.
Jag tar hand om sötstjärten. Jasons stjärt. Jag menar Jason.
-Räka? -Alltid.
Så... hur känner du ms Al-Jamil?
Jobbar ni ihop på universitetet?
Har gjort. Studien är avslutad.
Jag började äntligen komma underfund med allt,
och så måste jag börja om från noll. Igen.
Jag vet hur det är. Att inte vilja att nåt ska ta slut.
Känslan att teamet är det sista
som står mellan dig och glömskan
som universum närsomhelst kan svepa in dig i
och krama sista andetaget ur dina lungor.
Du håller på med catering, va?
Det är en tuff bransch.
Poängen är att om studien är så viktig för dig,
är den nog det även för de andra.
Alla väntar nog på att nån ska säga det högt.
Vill du ha cocktailsås till?
Jag vill hedra den underbara grupp människor som förde mig hit.
Om jag inte hade beslutat att lämna rampljuset
av min "Lämna rampljuset"-turné, och anslutit mig till Hjärngänget här,
hade jag aldrig återsett Larry.
Så för att fira vår grupp lät jag min favoritkonditor fixa den här!
Vill nån säga nåt?
Eleanor!
Om ingen protesterar...
...vill jag vända mig till... personerna på tårtan, antar jag.
Jag vet att vi alla lever meningsfulla liv utanför studien.
Tahani och Chidi i alla fall. Jason och jag är sunktyper.
Men tänk på vilka framsteg vi alla har gjort
sen fotot togs.
Jag vet att det vi gör är viktigt, och jag är inte redo att sluta.
Och det är nog inte ni heller.
Så vi kan väl stanna och fortsätta. Vad säger ni?
Eleanor, så fint sagt.
Verkligen. Och jag är...
...så glad att studien betydde så mycket för dig.
-Men realistiskt... -Okej. Jag fattar.
Du behöver inte säga det. Jag fattar att det inte går.
-Säkert att du inte är arg? -Nej, då. Jag skrattar faktiskt.
För hela studien var ett skrattretande, meningslöst skämt,
och nu är den över, så vi sticker.
Jag behöver inte er och inte ni mig.
Och just därför
tänker jag ta bort mig själv ur tårtan.
Nej! Snälla Eleanor!
Beklagar, det är gjort! För sent!
Farväl, my lady.
Och glad Sankt Ploopingtons dag på er allihop!
USA!
Eleanor? Är det du?
Nej.
Jag ringde efter taxi för 20 minuter sen.
Den var tio km bort, sa de. Jag vet inte ens hur långt det är.
Det är lite drygt sex miles.
Kom du ut för att skälla på mig om det metriska systemet?
Nej, jag tänkte själv ringa taxi. Jag har tidig lektion imorgon.
Sen såg jag min vän gömma sig bakom en växt och blev orolig.
Sen blev min vän sur igen,
så jag tänker lämna henne här med smutsiga löv i håret.
Vänta. Förlåt. Gå inte.
Du är hjärnforskare.
Vet du varför jag gjorde så där inne?
Jag gör mest klinisk forskning inom neurovetenskap.
Jag specialiserar mig inte på utbrott.
Du kanske behöver en barnpsykolog... eller en napp.
Bra svar. Jag förtjänade det.
Men snälla, kan du hjälpa mig? Varför gjorde jag det?
Här är min gissning.
När människan utvecklades var det första stora problemet "jag kontra vi".
Att lära sig offra lite personlig frihet för gruppens bästa.
Som att dela mat och resurser
så att vi inte ska svälta eller bli uppätna av tigrar.
Okej, jag är med så långt.
Nästa problem var "vi kontra dem".
Att se grupper som skiljer sig från oss som jämlikar.
Det har vi problem med än.
Därför har vi rasism, nationalism och
därför hatar fans av Steve Austin fans av The Rock.
Nej! Vi hatar The Rock för att han blev skådis
och Austin förblev äkta. The Rocks fans är idioter.
Men jag fattar. Fortsätt.
Det intressanta med dig är
att du aldrig kommit förbi stadiet med "jag kontra vi".
Har du nånsin deltagit i en grupp som du brytt dig om?
-Jag var flickscout. -Verkligen?
Formellt. Jag gick med under falskt namn
för att kunna stjäla kakor.
Du ser. Hjärngänget är den första gruppen
som blivit en del av din självidentitet.
Nu när det är slut känner du en ny saknad.
Du är rädd för ensamheten.
Bara min gissning.
Den andra diagnosen är att du är en stor skit.
Ta min taxi, du.
Jag tror att "jag" behöver be "vi" om ursäkt. Och tack.
Poängen är att jag är inte typen som ber om ursäkt.
Jag är mer en "Ditt eget fel att din bil blev repad"
på bioparkeringen för att du bara pratade
medan du såg John Wick"-tjej.
Men förlåt att jag flippade ut. Jag kommer verkligen att sakna er.
Vi kommer att sakna dig med.
En idé. Vad sägs om en årlig återträff?
Då dör aldrig Hjärngänget.
Varje sommar kan vi hälsa på hos nån av oss i våra respektive hus,
lyxbåtar, skidstugor eller nåt.
Vi kan träffas i Jacksonville! Jag bor nära vattnet.
Det var inte så förut,
men hela staden är ett träsk som sjunker ner i havet.
Verkligen lockande.
-Nästa år i Jacksonville! -Ja!
Bäst att inte vänta ett helt år. Staden sjunker fort.
Vi borde skåla.
Jag har tänkt ut en plan där de stannar i Australien
och bara fem oskyldiga utomstående blir skadade.
Det kallas mordbrand. Kom!
Nej, Michael. Vi kan inte ständigt lägga oss i.
Det är dags att parkera snöplogen
och hoppas att människorna gör framsteg ändå.
Det är inte som grannskapet i livet efter detta.
Du kan inte bara göra omstarter
när nåt inte går som du har planerat.
Janet, du är ett geni.
Stämmer. Jag vet allting.
Du gav mig just en galen idé.
Så galen att den kan... misslyckas. Det gör den troligen.
Men den kan även funka.
Jag öppnar dörren till livet efter detta.
Håll utkik medan jag gör inbrott i domarens kammare
och ställer tillbaka jordens tidslinje.
Vi gör om alltihop, fast rätt.
Vi behöver inte vänta ett år.
Vi får igång studien direkt!
Vet du hur man ställer tillbaka tidslinjen?
Nej. Det finns nog en ratt eller en knapp, eller...
Man kanske drar ut kontakten ett tag?
Jag... Det måste gå!
-Innan du gör det... -Nej! Slut på väntandet.
Det här är allt vi har.
Vi har Chidi, Eleanor, Tahani och Jason. Det är allt.
Om vi inte kan ge dem poäng nog
att komma till Det Goda Stället,
är det meningslöst att vi är här. Vi måste försöka.
-Okej. Vi försöker. -Okej.
Vad tusan är det där?
Men hej! Vad gör ni här nere?