EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Er det deg, Nellie?
Har du mareritt igjen?
Du kan sove hos meg i natt.
Du er veldig skremt, hva?
Bare slapp av.
Nellie.
Du klemmer for hardt.
Nellie?
Hvem sin hånd holdt jeg?
Det var mandag, og jeg fikk ikke sove.
Jeg gikk ned til kjøkkenet for å spise litt.
Det var første gang jeg så ham.
Mr. Smiley.
Han kom ut av huset sitt.
Hva gjorde du da?
Jeg var så stille jeg kunne,
og tenkte at han ville bli nede.
Men så hørte jeg et knirk.
Trappen, det tredje trinnet ovenfra,
lagde en lyd.
Derfor visste jeg det.
Sånn vet jeg det.
"Knirk."
Så ser jeg dørhåndtaket, og så er han inne.
Hvordan ser Mr. Smiley ut?
Bare et stort smil.
For stort.
Han smiler alltid, men han er ikke glad.
Det er skummelt.
Du sa noe om hvor han bodde.
Hvor bor Mr. Smiley, Kelsey?
Under huset.
I kjelleren?
BOSTON, MASSACHUSETTS
I GÅR
Vet du...
Du er ganske lik meg, Kelsey.
-Er jeg? -Ja.
Da jeg var liten, var jeg også redd for mange ting.
Men uten grunn.
Alt var i hodet mitt. Jeg visste det bare ikke.
Men når jeg ble redd,
forestilte jeg meg at jeg bygde en stor mur rundt meg,
av de kraftigste mursteinene i verden.
Når jeg ble redd,
forestilte jeg meg at jeg la dem oppå hverandre,
helt til muren var så tykk og sterk
at jeg alltid kunne være trygg der.
Det er det du gjør også, hva?
Det er greit.
Det er bra.
For barn som oss
har vært gjennom mer enn andre barn.
Vi er tøffere enn andre.
Vi er flinke byggere.
Vi gjør oss selv trygge.
Og ingen slipper inn.
Mr. Smiley gjør det.
Våre to andre fosterbarn trives. Vi vil det samme for henne.
Hun fortalte om Mr. Smiley.
Ja, vi har også hørt om ham.
Vi er mer opptatt av hennes oppførsel på skolen.
Karakterene hennes var bra i starten.
Alt tatt i betraktning.
Men så...
Du ser selv.
Alle barna våre må gjennom en tilvenning,
-men dette... -Er normalt.
Det er ikke lett å vokse opp i fosterhjem.
Begynte det med Mr. Smiley med en gang, eller..?
Etter noen uker.
Problemoppførselen startet omtrent samtidig.
Vi skal finne ut av det.
Passer tiden?
-Takk. -Takk.
Takk.
THEODORA CRAIN PSYKOLOG
Søppel.
Nellie kryper opp i sengen vår.
Hun nekter for det.
Det var bare en rar drøm.
Mesteparten er søppel,
men hvis det er fint, kan det selges.
Søppel.
Vent litt.
Dette er...
...fint.
Clos de Bia 1949.
Pokker.
Dette er...
Hvordan visste du det?
Føler du det ikke?
Beklager, nei.
Vi må virke litt sprø, hva?
Hei, Mrs. Dudley.
Theodora.
Hva synes du?
Føler du deg kald der?
-Ja. -Jeg sa det.
Beklager.
Det er en veldig liten flekk, akkurat der,
som om du står ved et åpent kjøleskap.
Hvis du flytter deg...
Ser du?
Hva med der?
Ja. Her også.
Er du sikker?
Jeg føler det ikke.
Hele huset er kaldt.
Det gjør vel ikke ting klarere, Clara?
Nei, frue.
Bli med opp.
Det er også på det andre soverommet.
Det er tomt for sennep, og lite kalkun.
Du kan betale folk for å lage lunsj.
Noen leverer det på kontoret.
Du slipper å dra hit hver dag.
Jeg liker å kjøre. Da får jeg tenkt litt.
Og maten er bedre her.
Hvis du ikke liker å handle,
kan du få noen til å bli med.
For eksempel hun fra i går.
Og gi opp dette?
Er jobben ok?
Det var tøft i dag.
En jente.
Hun ga meg ingenting.
Du klarer alltid å hjelpe.
Du er flink med dem.
Men denne er tøff.
Hun er som en murvegg.
Jeg kjenner typen.
-Ser du noe? -Nei.
Bare mørke.
Kan du sende beskjeder der?
Hva ser du?
Jeg vet ikke.
Her. La meg se.
Hva?
Det er som en...
...telefon,
men bare til inni huset.
Nellie, bli her.
Kom igjen.
Det er den andre enden.
Hva er den lukten?
Hvilken lukt?
Kjenner du den ikke?
Det lukter som i resten av huset.
Dette var en sykeseng.
Hvordan vet du det?
Hallo, kan du høre meg?
Dette er Eleanor Crain.
Jeg hører deg, Nellie.
Kos dere.
Du må si navnet ditt, så jeg vet at det er deg.
Luke Crain!
Hvis du er Luke, hva er din favorittpudding?
Ris?
Nei, det er sjokoladevaniljesjokolade.
Nei, nå er det ris.
Du må fortelle meg sånne ting, Luke.
Jeg sier det nå.
Jeg er Theodora, men vennene mine kaller meg Theo.
Vil du det?
Hei, Theo.
PTSD SOSIAL ANGST
Det var ikke lett å høre,
men Shirley traff noen ting som har plaget meg.
SEKS ÅR TIDLIGERE
Og du hadde rett.
Jeg prøvde å ta eierskap til noe
som ikke bare er mitt.
Du trekker boken?
Jeg tilbyr å dele boken.
Dere får åtte prosent hver av alle royalties,
og hvis den selger så bra som...
Herregud.
-Jeg vil gjøre det rette. -Det rette?
Ødelegger skyldfølelsen for din nye livsstil?
Føles det rart for deg og Leigh å dra til California?
Samma det. Dette er en betydelig mengde...
Samma det?
Pengene er viktige for deg.
Selvfølgelig.
-Dere har vel lest den? -Ikke jeg.
Hvorfor?
Jeg har hørt de ulike versjonene.
Jeg har hørt pappas skrekkshow,
og Luke og Nellies historier. Ikke vondt ment.
Jeg har hørt deg og Steven gjøre en James Randi-etterligning,
hvor du sier hvor sprø alle var.
Jeg er jo i midten,
og jeg vil gjerne fokusere på å leve livet mitt nå.
Jeg venter på papirutgaven.
Vi vil ikke ha penger.
Ingen av oss.
Det er blodpenger.
Behold hvert røde øre.
-Ikke sant? -Ja.
-Blodpenger. -Ja.
Det er ikke gøy, Luke.
Kan jeg få et glass vann?
Og gjøre opp?
-Hva driver du med? -Jeg kjører med bilen min.
Hva skjer?
Broren din er i trøbbel.
Skal du slippe ham?
Han leker, Mrs. Dudley. Hvorfor roper du?
Matheisen er ingen leke, den er farlig.
Da kan du bare si det.
Greit nok.
Bli med meg.
Jeg må vaske her.
Du trenger ikke være så sint.
Hun er ikke det.
Hun er redd.
Hvorfor sier du det?
DYSTER, TILBAKETRUKKET OG SOVNER I TIMEN
Luke?
Jeg trodde det var henne.
Mrs. Dudley?
Hun er ikke her om kvelden.
Hva gjør du?
Prøver å ta en tur i denne heisen.
Matheisen.
Kom igjen, dumme ting.
Døren må være stengt.
Men da når jeg ikke knappene.
Du er en sprø unge, vet du det?
Bare én tur? Jeg vet at den virker.
Vær så snill, Theo?
-Jeg får kjeft. -Jeg sier ingenting.
Vær så snill.
Det er perfekt barnestørrelse.
KAPASITET 90 KG
Greit, men hopp ut med en gang,
og ikke si til noen at jeg gjorde det, ok?
Er du klar?
Jeg går opp.
Hei! Opp! Theo!
Luke!
Søren.
-Theo! -Luke!
Theo!
Luke?
Det er et rom her nede.
Det er en stige på veggen.
Du kan komme og hente meg.
Bare hold ut.
Få meg opp, vær så snill.
Det er noe her nede.
Hold ut. Jeg prøver.
Kom igjen.
Theo!
Luke!
Hva i svarte!
Luke?
-Hjelp! -Luke?
Er han i..? Herregud.
Hold ut.
-Vi må få ham opp. -Hold ut.
Det går fint, vi er her.
Sånn.
Ok, det går fint.
-Sånn. Der var du. -Det går fint.
Hva skjedde?
Rev du opp skjorten din i døren?
Noe tok tak i meg! Monster! Det var et monster!
-Hva tenkte du på? -Det er ok.
Er alt bra med ham?
Gå på rommet ditt.
Kom hit.
La meg se, vennen. Hva skjedde?
Han har ingen sår.
Alt i orden. Det var skummelt, hva?
Går det bra?
Herregud.
Jeg har fått deg på hjernen.
Beklager.
Det er...
…Nell.
Bare en beskjeden medgift, ikke noe voldsomt.
TO ÅR TIDLIGERE
Jeg har forsørget deg i seks år.
Og du vil også ha en ku?
Eller en lama. Et eller annet.
Fant du dem? Talene skal være...
Jeg leter enda.
-De skulle ha vært holdt. -Jeg trenger Stacy.
Jeg sjekker baren.
Ok. Takk.
-Hei. -Vennen.
-Hei. Fant du henne? -Nei.
-Jeg savner to brudesvenner. -Herregud.
Jeg ser på kjøkkenet.
Mener du det?
Jeg så i baren.
Vi skal skåle, og forloveren min er borte.
Jeg skal finne henne.
Dette er festligere enn Shirley.
Stemningen er spent.
Stacey?
Stacey!
Et øyeblikk.
Det er det med bryllup.
Beklager.
Talen skulle ha vært allerede.
-Beklager. Jeg er klar. -Ok. Kom igjen.
-Vil du sjekke sminken? -Nei, det går fint.
Kommer du?
Jeg vil se hvem det er.
Det må være Henry.
Jeg tipper Matt.
-Han samler på brudepiker. -Nei.
Skal vi vedde?
Hva?
-Ingenting. -Jeg mener...
Jeg mener...
Vi visste ikke...
Vi visste ikke at du likte...
Brudepiker?
Jeg er glad i deg.
-Kan du dra opp glidelåsen? -Ja.
Beklager at jeg sier det, men...
Hvorfor dro hun til det huset?
Barna vil spørre hvordan hun døde.
Og du må si det.
Si hva?
At hun tok selvmord?
At tante Nellie tok selvmord?
Det er bedre enn å lyve.
Eller å ikke si noe, som pappa.
Hva skal jeg si?
Du svarer på spørsmål de stiller.
Ikke utbroder, ikke gi informasjon de ikke spør etter.
Bare si at...
Det de føler er riktig, og at de er trygge.
Det er ok å lure på noe.
Og trist.
Si at du også er trist.
Hva om de spør hvorfor?
Si at du ikke vet.
Ingen vet det.
Det er greit.
De bør heller spørre deg.
Hvorfor?
For jeg er jævla sint.
Jeg vil ikke fortelle dem at jeg er jævla sint på tante Nell,
som burde vite bedre enn de fleste
hva dette gjør med en familie.
Hun visste bedre.
Men hun gjorde det.
Jeg må gå.
Beklager... Jeg klarer ikke.
HARRIS BEGRAVELSESBYRÅ
Kan jeg komme inn?
Fine tegninger.
Du...
Unnskyld, ok?
Det går fint.
Mamma og pappa er sinte.
De tror ikke på meg.
På hva?
Ikke på noe.
Beklager.
Først sa de at Abigail ikke er ekte.
Nå sier de at kjelleren ikke er det.
Den er ikke på tegningene.
De sier at det er en krypkjeller.
Og hva som enn var der,
så tror de meg helt klart ikke.
Ingen tror på meg.
Jeg tror på deg.
Vi prøver å bevise det.
Du sa noe om en stige da du var der nede.
Lat som du er matheisen.
Hvor var den?
Ok, så...
Var den så langt unna?
Litt til.
Var den
så langt unna?
En, to, tre,
fire, fem, seks, syv,
åtte, ni, ti,
elleve.
Du var så redd.
Beklager at jeg bare kommer.
-Hvis jeg forstyrrer, så... -Nei, det går fint.
Kom inn.
Jeg var i nærheten, og så trengte jeg noe å...
Er Kelsey her?
Nei, hun er på skolen.
Alle barna er på skolen.
Selvfølgelig.
Jeg visste ikke at dere kom hjem til folk.
Jeg pleier ikke det.
Jeg var i nærheten, og tenkte på saken deres.
Dette høres sikkert rart ut, men...
Kan jeg få ta en titt i kjelleren deres?
Rop hvis du trenger noe.
-Jeg skal tilbake på jobb. -Ok.
Takk.
Vær så snill. Nei.
-Er du ferdig? -Ja.
Takk for at dere lot meg komme inn.
Jeg håpet å kunne komme inn i Kelseys hode,
for å forstå henne bedre.
Men...
Det er bare en kjeller.
Det er det vi sier.
Vi jobber videre denne uken.
Takk.
Hva er det du...
...ser på?
Smilet ditt.
Det stemmer.
Og sosialtjenesten.
Du må stole på meg.
Jeg har jo ikke tatt feil før.
Ja, jeg er sikker.
Han tilstår sikkert hvis...
Bare få dem hit.
Nei, jeg venter på politiet.
Takk, Gina. Ha det.
Du fant denne.
I det lille rommet,
på siden.
Det var mange sånne bøker der.
De ville gjemme en bok med hemmeligheter.
Hvordan vet du det?
Jeg vet ikke.
Jeg skjønte det da jeg tok den opp.
Som da du fant et falskt gulv i skapet?
En luke.
Den ble brukt til spritsmugling.
Vet du hva det er?
For lenge siden var det forbudt å selge alkohol,
så de solgte det i hemmelighet.
Det er ingen tegninger av kjelleren.
Den er ikke på noen av dem.
Ingen skulle finne den.
Du fant den.
Jeg liker ikke at du gikk ned dit alene.
Jeg ville vise deg at Luke hadde rett.
Men jeg liker at du er så modig.
Vennen?
Hva er det?
Har du sett sånt!
De har gravd det ut av veggen.
Hvordan fant hun dette?
Aner ikke.
Fantastisk.
Den er nok ikke godkjent.
Peter må ta med noen hit i morgen.
Kom hit, vennen.
Faren din fortalte meg en historie
om den vinen du fant da du ryddet i skapet. Hvordan visste du det?
Jeg tippet.
Du tippet også om luken?
Du vet den hodepinen jeg får?
Den startet da jeg var liten.
Og når jeg får den,
så ser jeg alle slags...
Vel.
Bestemoren din var også sånn.
Hun var...
...sensitiv.
Jeg lurer på om du og søstrene dine er sensitive.
Shirley sier av og til ting i søvne som er...
Som er interessante.
Jeg spurte Nellie hva hun tenkte om huset da vi flyttet inn.
Hun sa det var høylytt.
Det var et sånt rart ord.
Du har alltid på genser inne, selv om det er sommer.
Hvorfor det?
Det er alltid kaldt.
Bestemor Mary var sånn.
Hun hatet luft mot huden.
Hun var godt kledd.
Sensitive mennesker
trenger av og til...
Vel.
Disse hjelper mot kulden.
Og det andre.
Vet pappa det?
At du er sensitiv?
På en måte.
Vi kan snakke mer om det når du blir eldre.
I mellomtiden,
hvis du blir overveldet og ingen forstår det,
så snakk med meg.
Om alt.
THEODORA CRAIN 15 000 DOLLAR
Takk.
Tror du Shirley vil drepe deg for dette?
Jeg holder hemmeligheter.
Jeg vet det.
Vil du ikke bli til middag?
Nei, men takk.
Ha en god tur.
Hils stranden.
Ingen klem?
Du tar litt feil, forresten.
Du har lest den?
Du skrev at Luke fant spritsmuglerkjelleren.
Det var meg.
Beklager det.
Noe mer?
Jeg er imponert over det du skrev om den natten.
Hvilken natt?
Den natten.
Den siste.
Ja vel?
Det var litt vilt.
Det var ganske vilt med tanke på at du sov
99 prosent av tiden?
Hva skal du gjøre med pengene?
Bil? Vesker? Reiser?
Jeg skal ta doktorgraden min.
Pokker heller.
Jeg syntes jeg hørte noen her.
Beklager.
Går det bra?
Ja, det går fint.
Er du sikker?
Du ser...
Shirley fant sjekkheftet.
Egen konto.
Du sier vel ingenting?
Det er like ille for deg som for meg.
Selvsagt ikke.
Men du må finne på en unnskyldning.
Finn på en elskerinne.
En familie.
Noe som gjør henne mindre sint enn sannheten.
Vent litt.
Går det bra?
Vi har bare sagt to ord til hverandre.
Kan vi snakke litt?
Tro meg, jeg er glad for at du ringte.
Det ble bare så rart forleden kveld,
og i går ignorerte du meg helt.
Jeg beklager det.
Er det det du vil snakke om?
Ikke bare det.
Jeg vet ikke hva folk pleier å snakke om.
Hvordan går det? Hvordan var dagen din?
La meg se, min dag...
Jeg fant ut at en niåring,
som jeg behandlet,
ble misbrukt av fosterfaren sin.
Hun gjemte det, og fant opp et monster
for å sortere det og takle det.
Og hun klarte å plante ham i hodet mitt.
Fyren tilsto umiddelbart da han ble avhørt, så...
Hun går da inn i systemet igjen,
så det er et sjansespill.
Så, altså...
Bra jobbet, meg.
Og barnet...
Hun har bygget så mange murer.
Jeg rørte hendene hennes, og...
Hun trengte hjelp, og ingen hørte på henne.
Det minner veldig om Nellie.
Så...
Skal vi snakke om din dag, eller skal vi legge oss?
DEN SISTE NATTEN
Theo!
Få Luke og Nell til bilen.
Lås dørene, og ikke lås opp før du ser meg.
-Skjønner du det? -Hva skjer?
Få dem ut. Jeg henter Steve og Shirl.
Hva skjer?
Gå.
Kom igjen
Kom igjen.
Pappa!
Stopp!
Slipp!
Slipp meg!
Ikke rør meg!
Ikke rør meg.
Rør ved meg.
Tekst: Cathrine Engebert