Ut ur bilen! Nu!
Kom igen, ut! Ner med dig!
Ner på knä! Ner!
Bra, förbered lastbilen. Snabba på!
Staget är nere. Koppla ur elen.
Kom igen!
- Hallå! - Gatanas!
- Hej! Grattis på födelsedagen. - Andrew!
Det är inget särskilt. Bara ägg med chorizo och tomatragu.
- Jo, kanske lite särskilt. - Kom.
God morgon!
- Det luktar chorizo. - Maya ska inte till skolan än.
Det ser jättegott ut... Jag vet. Jag kommer med din födelsedagspresent.
Det skulle du inte ha gjort.
- När vi träffades... - Han vill inte höra.
- Det gör inget. Fortsätt. - Vi träffades i Kashmir.
Hon klagade på schampot. Med mina kontakter-
- skaffade jag en sort som kallas "magiskt hår".
Han kan berätta historier. Jag hjälper Maya.
- Så rar han är. - Vad sysslar du med?!
- Schampot är ju vår grej. - Vi har ingen grej.
Jag har en pojkvän som blir nervös av dig.
Vad menar du?
Han tror att du är en actionhjälte som jag hade en kärleksaffär med.
- Det är ganska smickrande. - Jag gillar honom. Förstör det inte.
Andrew och jag behöver umgås. Jag besöker sjukhuset.
Nej! Det slutar aldrig väl när du ska ordna upp något.
Då är det dags.
Jag skojar.
- Vänta på Maya i bilen, tack. - Visst.
Men om du inte ska använda det magiska håret... Tack.
- Ska ni äta upp allt det där? - Cole...
- Svaret är nej, Riana. - Vad orättvist! Du lyssnar inte.
Jag lyssnar visst!
Du behöver inte knacka. Tack.
Vad är det?
Vad gör du och mamma?
Vad ska du med pumpen till? Båten är väl borta?
- Det är en intressant historia... - Du har den kvar!
- Mamma kommer att bli galen. - Nej, för du säger inget.
- Jaså? - Riana...
- Inte ett ord till om konserten. - Du har inte frågat pappa.
- Det behövs inte. Vi är överens. - Skenet kan bedra.
Riana vill gå på Migos på torsdag, fast det är skola.
- Alla mina vänner ska gå. - Än sen?
Vi sitter ju alla i samma båt. Eller hur, pappa?
Riana har en poäng. Vi kanske kan göra ett undantag?
- Tack, pappa! - Du leker med elden.
- Tack! - Den tjejen...
Jag vet att jag gick emot dig nu, men det var bara en gång.
Om jag ändrar mig går jag emot mig själv. Dumt, va?
Men det ska jag, för jag gjorde fel från början.
- Just det. Säg det till henne. - Ja, frun.
Man försöker vara ett föredöme och blir utpressad.
- Är lögner om en båt ett föredöme? - Jag vill inte bli ifrågasatt nu.
Mitt ex säger att jag gör hennes pojkvän besvärad.
- Gillar du henne? - Nej.
- Varför frågar du det? - Du pratar alltid om henne.
- Och du flörtar inte med andra. - Jag har inte träffat rätt person.
Eller så har du inte rätt utstrålning.
Det har jag visst! Eller hur, Bailey?
- Tyvärr. Han flörtar inte med någon. - Just det.
Den kapade lastbilen. Den första hytten hade en spårsändare.
Murtaugh och Cole. Det här är Lena Bechara.
Hon jobbar för konstägaren, Victor Halderman.
Du har studerat i England, men kommer från Jordanien. Libanon.
- Ursäkta? - Jag gissar folks uttal.
- Du har fel på alla fronter. - Är de två mina enda alternativ?
- Tro mig, ni är i goda händer. - Det tror jag när vi får konsten.
De här verken fanns i lastbilen.
Jag ber om ursäkt. Jag har bott i de länderna.
- Inom det militära? - Mer eller mindre.
Hoppas att du hittar saker lika lätt som du förstör.
- Ingen utstrålning. - Nej.
- Vad gör polischefen här? - Halderman har mäktiga vänner.
- Konsten måste återfinnas oskadd. - Mina poliser är alltid försiktiga.
- Är det inte ditt och Coles fall? - Vad du är spydig!
Halderman är snart tillbaka från Centralamerika.
- Vi ordnar det här. - Tack, kommissarie Ainsley.
"Ainsley"?
Just det, polischefen vet inte vad jag heter. Vet ni varför?
För att ni inte har sett till det. Vi måste lösa det här.
- Vad vet vi? - Vi har kollat upp de döda männen.
De har suttit i fängelse. Och de hade titandioxid från färg på kläderna.
- Föraren, då? - Läget är kritiskt, men stabilt.
- Cole ska förhöra honom. - Bra. Nu hittar vi lastbilen!
Inga problem, Ainsley.
För snabbt, Bailey.
Hon är extremt spydig.
Jag vände mig om och han sköt.
Okej. Kan du berätta något mer?
- Jag hörde namnet Gatanas. - Gatanas?
- Med G, då? Som i Gwen Stefani? - Visst.
Något mer? Nej? Fundera en stund. Jag kommer snart.
- Vad är det? - Känner du igen namnet Gatanas?
Det låter bekant... Ja.
En av kaparna har suttit i fängelse med honom.
Bra. Försök få fram en adress.
- Hej, Andrew! - Cole!
- Vad gör du här? - Jag hade ett ärende. Kan vi prata?
- Jag är på jobbet. I en hiss. - Det går fort.
- Du gör mig nervös. - Precis. Därav mitt besök.
- Vi måste bli mer avslappnade, Andy. - Ja. Börja med att trycka på knappen.
Ja, efter att vi har snackat.
"Game of Thrones." Vilken serie!
Jag gillar inte trånga utrymmen.
- Skallade du mig? - Förlåt. Jag ville se...
förlovningsringen?
Den är jättefin! Prinsesslipning?
Du tänkte ordna problemet och förvärrade det.
Natalie kallar det "att göra en Cole".
Tja... Jag beklagar ringen.
- Det är jobbigt. - Jag är glad för deras skull.
Jag ser det på venen som sticker ut vid halsen. Det är lugnt.
- Ska vi bara leta efter Gatanas? - Han är här någonstans.
Bailey har gjort någon trianguleringsgrej.
Fanns det inte kemikalier från färg på de två döda männen?
Jo. Hur så?
Mina män dog. Du betalade oss för att skaffa fram konsten åt dig.
Någon anlitade honom.
Vänta. Om det blir skottlossning kan verken bli förstörda.
- Verken kvittar. Vi, då? - Alla förlorar på det.
- Vad har du för plan? - Jag går in och lockar bort honom.
- Du går in på min signal. - Vilken?
- Det märker du. - Jag vill veta.
- Du märker det. - Nej, berätta.
Ursäkta! Hej. Jag är på väg till Lakersmatchen.
Men först vill jag måla hela kroppen i guld.
- Är det signalen? - Vi har inte öppet.
Vad synd... Kan du inte sälja mig några liter?
- Det, då? - Lila funkar också.
- Nej, inte det... - Jag kan inte dyka upp så här.
Eller hur?
- Va? - Ja! Nej...
Roger!
Polisen! Släpp vapnet!
- Roger! Konsten! - Jag försöker.
Hoppsan.
Okej...
Vi förstörde några tavlor, men det är ingen fara.
Vi fixar det här.
- Avery kommer att bli sur. - Verkligen.
Vilken klassiker. Brandskada och kulhål. Vad fan?
- Vi hade kommunikationsproblem. - Du skulle ha avslöjat signalen.
- Det var uppenbart. - En vissling är uppenbar.
Och till och med...
- Men en knytnäve? Vad betyder det? - Jag kacklar aldrig så där.
Gratulerar. Ni lyckades förstöra vår konst.
- Vem är ni? - Lena Bechara jobbar för Halderman.
Vi beklagar. Vi ska hitta den ansvarige.
Ursäkta, "ska hitta"? Har ni inte hittat tjuven?
- Stämmer det...? - Ainsley.
- Jag vill se verken. - En av dem kan eskortera er.
- Cole. - Han gjorde en knytnäve.
Skyll inte på mig.
Har du pratat med Riana?
- Vi ordnar det här. - Hoppas det.
Jag är så trött på att inte få någon respekt.
Hej, pappa.
Minns du när jag sa att du fick gå på konserten?
- Jag menade... - Du har väl inte ändrat dig?
Det vore inte så klokt att sätta båten i gungning.
Jag förstår vad du menar. Tror du att du kommer undan med det här?
Jag kan fråga dig samma sak.
Okej. Vi kanske kan komma överens.
- Jag kan köpa alla Mugos skivor. - Migos. Bra försök.
Jag vill ha biljetter till dem på lördag i San Diego.
- Okej. - Till mig och fem kompisar.
- Skojar du? - Riktigt bra platser.
- Ståplats. - Vid scenen.
- Högt upp. - Vid scenen.
Det här är utpressning. Jag kan låta gripa dig.
Tack, pappa. Älskar dig!
Kärlek är inte... Hallå?
- Vad pressar hon dig med? - Inga spydigheter i den här zonen.
Okej. Gatanas fick betalt från utlandet dagen före rånet.
Gissa IP-adressen. Haldermans galleri.
Halderman iscensatte det för försäkringspengarna.
Då hälsar vi på honom i småbåtshamnen.
- Ska jag hjälpa dig? - Nej, tack. Förstör inget mer.
- Vad föreställer den? - Stranden i Anfeh.
- Mamma tog med mig dit som liten. - I Kouradistriktet i Libanon.
- Har du varit i Anfeh? - Ja, för längesen.
- Du kommer ju inte från Libanon. - Jag gillade inte flörtandet.
Jag flörtade inte. Jag är bara bra på uttal.
Då ber jag om ursäkt.
- Anfeh är vackert. Och romantiskt. - Ta med sällskap nästa gång.
Det gjorde jag. Men en man ska fria till henne nu.
En narkosläkare. Det gör mig verkligen glad.
- Jag missbedömde dig. - Det vore dumt annars.
Ingen vill gifta sig med någon som söver människor.
- Det problemet har inte jag. - Säkert inte.
Mr Halderman. Polisen. Vi har några frågor.
Om vad då? Pengarna ni har kostat mig?
- Följ med till stationen. - Jag stannar hellre på båten.
- Som ni vill. Ni begår bedrägeri. - Oj, bedrägeri!
- Han får det att låta värre. - Hur gör jag det?
Ert galleri överförde pengar till konsttjuven för två dagar sen.
Ni har skrivit under ett godkännande.
Det var inte jag. Jag var i Panama för två dagar sen.
- Har någon mer tillgång till kontot? - Ja, en person.
Jag måste erkänna att jag nog flörtade i morse.
Då ska jag erkänna något. Jag gillade det.
Ursäkta. Det är min partner.
- Hej. - Är du med Lena?
Ja, och hon älskar mig. Jag har utstrålning!
Det var hon som anlitade Gatanas. Grip henne.
Va?
Jag beklagar, Cole.
Murtaugh...
Håll i dig.
- Mår du bra? - Prima.
Hon kom visst undan.
Ni förstörde Haldermans konst och anklagade honom för bedrägeri.
Tur för er att polischefen inte kan mitt namn.
- Vad vet vi om Lena? - Hon heter inte så.
- Det är en falsk identitet. - Då vet vi inget.
Hon är från Libanon och tycker om tavlan.
- Vi kan ta reda på mer om den. - Gör det.
Det är Trish... Jag är inte säker på att Halderman är så oskyldig.
Hej, Trish. Ja, han står här.
Jag vet inte varför han inte svarade.
Jag vet att du är frustrerad, men det här...
Svara nu.
Hej, Trish! Ja. Nej.
Det är dålig mottagning här. Jag står under en bjälke.
Jag kommer direkt.
- Roger... - God kväll.
Har du köpt-
- biljetter för 1500 dollar till Migos på lördag i San Diego?
Ja. För de är så bra.
Och det vore roligt om du och jag kunde ha en mysig helg.
Vad är det frågan om?
- Vill du veta sanningen? Jag... - Pappa har båten kvar.
- Va? Båten? - Roger?
Det är sant. Och hon använde det för att idka utpressning mot mig.
Riana? Okej...
Vi kan väl prata om ett dåligt beslut i taget? Varsågod.
Vi pratar om hennes först.
Jag kunde inte göra mig kvitt henne. Lucille är min fristad.
- Från vad? - Allt det här.
- Ibland får jag bara skäll av folk. - "Folk"?
Familjen Murtaugh.
Lulu är ett av få ställen som jag kan vara ensam på.
Då ska du nog hälsa på henne nu.
Om ni inte ska använda biljetterna...
Jag går upp på rummet.
- Tack för att du jobbar över. - Efter en airbag ställer jag upp.
Där är den. "Shati Bahr" av Aleah Khudari.
Vad vet vi om henne?
Vad letar vi efter?
Den där.
Det är en dödsannons från 2000. Hon blev dödad i ett robotangrepp.
Hon hade en dotter. Layla, tio år.
- I dag är Layla... - 28 år. Hon kanske har ett pass.
Layla Khudari... Där är hon.
- Kolla om hon tänker flyga. - Vart?
Hon vill nog ta med sig tavlan hem.
Tänk att det kan vara så farligt att fly från polisen på MC.
Lägg ner vapnet, Layla.
- Du måste till sjukhus. - Jag måste hem.
Ingen skulle ha dött under rånet. Jag ville bara ha det som är mitt.
Jag tror dig. Jag känner till din mammas tavla.
Men du måste lägga bort vapnet.
Jag tar dig inte till sjukhus. Jag ordnar hjälp åt dig.
Lita på mig.
Gör du det?
- Jag åt middag. Är det något akut? - Hon behöver hjälp.
- Då så... Då är det klart. - Tack.
- Försök sova. - Varsågod.
Kan vi pratas vid?
Såret är allvarligt och revbenet brutet. Ta henne till sjukhus.
Det ska jag. Tack så mycket.
Vad är det frågan om? Är det här en konstig första dejt?
Nej, så är det inte. Tro mig.
Vad då? Är hon en internationell konsttjuv eller något?
Berätta! Du har stört mig under födelsedagen två gånger.
- Jag kan inte. - Du kan inte... Så klart.
Vårt förhållande byggde på de orden. Skriv det på din gravsten.
Nat!
Jag vill bara skydda dig.
Det var väl henne du var på stranden i Anfeh med?
- Vem där? - Ta det lugnt.
Jag har ringt hela morgonen. Har du sovit här?
- Det är riktigt bekvämt. - Det ser inte så ut.
- Kan jag hjälpa dig? - Du hade rätt om Halderman.
Galleriet i Colombia är ett skalbolag baserat på gerillan Bacrim.
Inga konstkännare, precis. Var är Cole?
Jag vet inte. Han svarar inte heller.
Du sa att Halderman ligger bakom din mammas död. Hur då?
Han hade affärer med rebellgruppen som dödade henne.
Han la beslag på hennes tavla.
- Ursäkta. - Roger? Jag vet mer.
Jag med. Haldermans konst skulle till Bacrim.
- Bacrim? Colombianerna? - Nej, pojkbandet.
- Ja, gänget. - Vem pratar du med?
- Är det Lena? - Hon försvinner inte.
Halderman handlar med militanta grupper.
- Vad ger han dem? - Jag vet inte. Men det är dyrt.
Bacrim betalade tio miljoner för det som är värt två.
Jag hör inte. Sätt på högtalaren.
Jag vet vad Halderman säljer.
Var är mina chip? Vi betalade dyrt för dem.
Lugn! Polisen har rören. Jag får dem snart tillbaka.
Ett har blivit stulet, men snart vet jag var det är.
Där!
Se?
- Vad är det? - Ritningar till en radioaktiv bomb.
De tänker bygga en smutsig bomb.
Roger?
Kan ni ta av er skorna innan ni kliver in?
Cole hade rätt. Det är chip i alla rören.
Det är han.
Hej! Var sjutton är du? Vi har hittat chipen.
Just det... Min nya vän vill prata med dig.
- Du har mina tavlor. - Vem fan är du?
- Vad gör du med min partner? - Ta hit dem inom en timme via havet.
Annars dödar vi honom och hans vän och matar hajarna med dem.
Hajar äter i skymningen. Vi har fyra timmar på oss.
- Skojar du alltid när du är i fara? - Det är så jag klarar mig.
- Sluta med det! - Lugn, min partner är på väg.
Han kan sin sak.
Du har friläge i. Vänta nu...
Nej, fel håll! Tillbaka!
- Har du kört båten förut? - Jag får inte ens ha den.
- Vi ringer Avery. - Nej, jag måste göra det ensam.
Jag fixar det här.
Murtaugh... Vet du vad du gör nu?
Håll dig utom synhåll och kör iväg om det går snett.
Lycka till. Och tack.
- För vad? - Den friska luften.
Ohoj, kapten.
Tog du med dem?
Se upp!
Vad var det?
Det läcker in vatten!
Ge mig chipen!
Hjälp!
- Cole... Cole! - Nej!
Nej!
Bailey! Kör iväg!
Ser du? En knytnäve är en perfekt signal.
Hör ni... De sköt hål i båten. Vi sjunker.
Den första och sista resan. Vi behöver en plan.
Har du en pump?
Ni har i uppgift att skydda staden, och det har ni gjort.
Tack för att ni avslöjade internationell vapensmuggling.
Tack, sir.
Här är några utgifter som vi ådrog oss.
- En båt? - Hon hette Lucille.
Jag kallade henne Lulu. Men hur som helst...
Kommissarie Avery sa att vi två skulle diskutera ersättningen.
- Vem fan är kommissarie Avery? - Just det!
Kan du låta oss prata lite?
Kommer du att sakna mig?
Du är nog inte borta så länge. Du får säkert strafflindring.
Tack, Cole. För allt.
Och när du blir fri väntar din mammas tavla på Libanons nationalmuseum.
Där den hör hemma.
- Du måste berätta för henne. - Vem?
Hon som du tog till Anfeh. Ditt ex.
Berätta att du har känslor för henne innan det är för sent.
- Båten är borta. - Det har jag hört förut.
Den här gången sover den med fiskarna.
Älskling... Jag beklagar att du förlorade din fristad.
Det handlade inte om det. Och det besvär som ni ger mig-
- är minimalt jämfört med när vi är ifrån varandra.
Varför var då båten så viktig?
Jag har bara varit på ett ställe under hela mitt liv.
Jag åkte aldrig iväg med båten, men tanken på att jag kunde... räckte.
Säg bara till-
- så åker jag vart som helst med dig, Roger Mayfield Murtaugh.
- Dessutom ska du ju åka någonstans. - Jaså? Vart då?
På konsert med Migos-
- med din dotter och fem av hennes skrikande vänner.
- Vin? - Ja. Mycket.
Mycket vin...
"Det är en sak som jag inte har varit ärlig med."
Nej...
"Natalie... Jag har en sak att berätta."
Cole! Hej! Så träffas vi igen.
- Andrew. Är Natalie här? - Nej. Hon är inte hemma än.
- Ska jag hälsa något? - Nej, det gällde Mayas schema.
Jag ringer henne.
Du, Cole... Innan du går...
Jag ville tacka dig. För att du inte berättade min hemlighet för Natalie.
- Ingen orsak. - Jag är så nervös för det.
Jag tänkte mig det vanliga. Rosor, champagne, strandpromenad.
Tror du att hon gillar det? Du känner ju henne.
- Hon kommer att älska det. - Säkert?
- Lycka till. - Tack.
Cole... Vad gör du här?
Jag ville bara tacka dig för att du ställde upp i går.
Det gör jag alltid. Det vet du.
Därför älskar jag dig.
- Hej. - Hej. Vad gör du?
Jag tänkte bekänna min kärlek, men vågade inte. Du, då?
Vad tråkigt. Då borde du inte vara ensam i helgen.
- Vad tänkte du dig? - Jag, du, konsert, San Diego.
- Och damer! - Det låter fantastiskt.
Det finns en hake. Rör du damerna så dödar jag dig.
Det låter mindre fantastiskt.
- Känner du till gruppen The Mugos? - Ensamtid känns lockande.
Nej, du är skyldig mig en tjänst.