EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
"Konstnärens roll är att stärka folkets medvetande."
Att vara rappare är mer kaosartigt än folk tror.
Folk tror att du tjänar multum, uppträder, får kvinnor,
men det funkar inte så.
Låt inte kläderna lura dig.
Ofta måste du sova på golv och kämpa med ekonomin en vecka i taget.
Samtidigt tänker du att du redan är rik. Du vill inte direkt ta ett jobb på Wendy's
tills du slår igenom.
Att du väl blivit rappare är ingen garanti för att du får en hit.
Gör du inga hits är det inte säkert att du kan fortsätta.
Jag gör vad jag kan för att hålla min framgångssaga vid liv.
Man tjänar inga pengar genom att prata och jobba med samma människor.
Man måste bredda sin publik.
Jag försöker få kontakt med den snabbast växande
och mest bortglömda samhällsgruppen i USA.
UTANFÖR BOXEN
I USA lever idag 50 miljoner pensionärer, och jag vill nå den publiken.
Jag bokade en rapshow på Mount Vernon Towers,
ett av Atlantas finaste äldreboenden för att pröva min musik på pensionärerna.
Tror du att jag har en chans här? Jag vill få över dem på min sida.
Ärligt känns det som att det här är en generation...
...som inte vill förändras.
Jag fattar.
De är redan färdiga med allt. De blir nog aldrig din publik.
Vad gillar de för musik?
Saker från deras egen generation, trettio-, fyrtio-och femtiotalsmusik.
Elvis gillar de också.
- Men bara lite. - Ja.
Jag hade lite tid att döda innan showen.
Jag bestämde mig för att hänga med de boende.
Göra lite aktiviteter.
Fina, lugna andetag. Handflata över handflata.
G-52. G-fem-två.
Ta ett djupt andetag. Och så säger vi...
Och igen...
G-48.
Pang! Bingo!
Bingo.
Okej, någon har fått bingo.
Ge mig handen.
Vad tycker ni om hip-hop?
- För högljutt och snabbt. - Högljutt.
- Jag förstår inte vad de säger. - Jag har samma problem med spansk musik.
Förutom våra skilda musiksmaker
var jag orolig för att vi skulle ha skilda politiska åsikter.
Jag pratade med en av de boende för att se om vi kunde enas om något.
- Har du någonsin rökt på? - En gång.
- Gillade du det? - Nej.
- Vad tyckte du? - Jag märkte ingenting.
Jag fattar. Vapen, då? Vad tycker du om vapen?
Jag tycker att alla ska ha möjlighet att äga ett vapen.
Jag med.
Men problemen skapas av folk som inte borde ha vapen.
Det som skrämmer mig med vapen är vita män.
Det känns som att alla skolskjutningar och terrordåd utförs av galna vita män.
Så vi kanske borde förbjuda vita män från att ha vapen.
Nej, jag tycker att rånarna, och de flesta rånare är svarta...
- Verkligen? Tror du det? - Mm.
Svarta utgör 13 % av befolkningen. De flesta rånare kan inte vara svarta.
Vi rånar ingen i typ lowa eller Kansas. Men folk blir rånade där.
Men det finns tillräckligt med svarta totalt...
- ...för att de ska begå flest brott. - Du tror att vi orsakar flest problem.
- Jag får min information från nyheterna. - Nyheterna är dåliga. De är...
...som er ledare skulle säga. De är fejknyheter.
Fejknyheter.
Jag tror att tanken är att folk som du och jag ska vara rädda för varann.
För så länge vi är rädda för varann håller vi distansen,
men om vi börjar prata och kommer närmare så måste nyheterna presenteras annorlunda.
- Tja, du har nog rätt. - Ja.
Men jag tror fortfarande att de flesta dödsskjutningar och rån utförs av svarta.
Om resten av de boende delade den här damens åsikter hade jag problem.
Välkomna, mina damer och herrar.
Idag uppträder en barbershopkvartett med en twist.
Ljug, bedra, stjäl, döda, vinn Alla gör det
Här är en man ni säkert gillar
En varm applåd för Killer Mike
Jag är cool som en pegasus Det är ingen överdrift
Jag ger världen smärta Var är migränmedicinen?
Bra fitta, bra marijuana Det är min medicin
Jag är en blandning mellan MJG Och Weatherman
En revolutionär Som slår på mina fiender
Och jag älskar dr King Men våld behövs ibland
För när du tror på MLK och saker blir läskiga
Kanske du behöver ta fram en AK47 Skicka någon till kyrkogården
Vi är överansträngda, underbetalda Underprivilegierade
De älskar oss, varför? För att vi förser samhället med mat
Slog du igenom Eller var du dina privilegiers fånge?
Vill du dela den information som du har fått?
Vem styr här?
Vem styr mannen som säger att han styr?
Deras miner fick mig att tro att de inte alls gillade min rap.
En man rullade till och med ut i mitten av låten.
Ljug, bedra, stjäl, döda, vinn Alla gör det
Ljug.
Den positiva reaktionen gjorde mig förvånad.
Jag tänkte att de kanske inte förstod vad jag rappade om.
Refrängen går så här: "Ljug, bedra, stjäl, döda, vinn. Alla gör det."
För även om vi säger till våra barn att vara snälla och moraliska
och inte bedra och sånt, så stödjer vi folk
som ljuger, bedrar, begår brott och mördar.
Som samhällsgrupp kan vi bli bättre på att ifrågasätta makthavare.
Och som det står på lappen på min jacka: "Döda dina förtryckare."
Vi borde inte lyda under några härskare eller kungar.
Det är det sången, med alla sina svordomar och perversa grejer, handlar om.
De flesta av dessa människor var mer öppensinniga än jag trott.
Om du gillar Sinatra kommer du älska Jay-Z och Biggie.
Jay-Z. Biggie.
Ja, Jay-Z och Biggie. Om du gillar Sinatra passar de dig.
Ja. Det är två killar.
Jag förstod att jag måste uppträda på äldreboenden på min nästa turné.
Men jag insåg också att här fanns en chans att göra mer än bara tjäna pengar.
Problemet med USA idag är att folk bara umgås med andra i samma bubbla.
Dessa bubblor håller oss åtskilda.
Vi pratar inte med och förstår inte varandra.
Pensionärerna visade mig att musik kan spräcka dessa bubblor
och föra samman människor av alla sorter.
Och det gav mig en idé.
Om jag kunde ta en musikartist från varje bubbla
och få dem att samarbeta på en sång, en riktigt politisk kampsång,
så kunde det kanske minska polariseringen i vårt land.
Det första steget var att hitta rätt artister.
Jag sökte efter musiker med olika politiska åsikter till en supergrupp.
Jag tog med mig T-Pain som domare och mentor.
De bästa kandidaterna skulle skriva en kampsång tillsammans
att spela på en kommande Run The Jewels-konsert.
Gensvaret kom från alla folkslag, religioner och subkulturer.
Det var precis vad jag behövde.
Jag röstade på Donald Trump. Jag är ett stort Trump-fan.
Jag arbetade i 23 år för Georgia Renaissance Festival.
Jag är indian, Yamassee-mor.
Inga mänskliga religioner. Inget. Bara kosmisk kontakt.
Det här är min fittrock.
- Så du är kristen? - Ja.
Varför?
För att jag älskar Herren.
Jesus, Herren?
- Jesus. - Var han svart?
- Det var det jag sa.
Vet du vad? Jag vet inte.
Svarta svarar alltid så på den frågan. Det är det säkraste svaret.
Vita ger dig ett rungande nej.
- Jag vet att han är en ande, och... - Var han vit?
- Och att... Var han vit? - Ja?
Jag tror att Jesus var ljushyad.
Vänta. Vad sa du?
Jag letade efter extrema åsikter,
men det var inte alltid tydligt vad folk stod för.
Jag försöker förstå vilken kultur det här tillhör.
- Jag ser en rockgitarr. - Okej.
Och jag ser en hip-hop-väst och en sombrero.
Okej.
De behövde också vara musikaliska.
Alla fick en chans att sjunga en valfri sång.
Jag skickade också en inbjudan till en kille jag träffade i ett annat avsnitt.
Jag kände att vi inte hade fått en bra start.
- Hej. - Hej.
Kul att se dig igen.
- Underbart, kul att vara här. - Detsamma.
Jag träffade Mario för en vecka sedan.
Att jag är här trots vårt bråk visar vilken sorts människa du är.
- Det var inget riktigt bråk. - Bråkade ni?
Mario, du är en jävla rasist.
Jag är ledsen att jag kallade dig rasist.
Jag är glad att du säger det. Det är det konstigaste med detta.
När vi bråkade fick jag reda på att han är artist.
Han har en låt som heter "In The Box" som handlar om att inte sättas i fack.
Jag har en låt som heter "Don't Box Me In",
eller "Box Me In", om att jag inte vill sättas i fack.
Så om du skulle vilja visa oss den...
- Ja. - Jag har inte bakgrundsmusiken.
- Ska jag sjunga a cappella? - Ja.
Den börjar så här, typ...
Bara lite underbar Bara lite galen
Så länge du inte sätter mig i fack
För när du sätter mig i fack Vill jag bryta mig fri
Vill öppna facket Hoppas det inte är av glas
Vill inte att du ska se
Tack, Mario.
- Ja. - Där satt den.
Han har hjärta.
- Tack. - Han har hjärta.
- Men den är bättre med melodin. - Kärlek. Tack.
Efter en lång dag med auditions
hade jag artister för att skapa den mest varierade supergruppen
i universums historia.
KILLER MIKE PRESENTERAR
Jag är en singer-songwriter från Australien, baserad i Atlanta.
Du behöver inte gilla mig. Men du kommer att respektera mig.
Det är det Sir Maejor står för.
Som Trump-röstare gillar jag hans invandringspolitik.
Jinzo är rösten i mitt huvud. Jag blir honom när jag rappar.
Jag tror att vit makt-rörelsen har sin grund i vita mäns avundsjuka
på svarta mäns stora penisar.
Om du var en kvinna, föddes kvinna och sedan blir man,
så bör du sitta på toaletten när du använder badrummet.
Det här är min hövding, Svarta Åskörnen, Maku.
Som indian i Yamassee-stammen ser jag honom som vår enda äkta hövding.
Jag är ambassadör mellan Italien och den engelska monarkin.
"M Je T'aime" betyder "M, jag älskar dig" på franska.
Man kan se det som ett skämt där M: et står för Mario.
Det kan också vara Mästerlighet, jag älskar dig.
Eller Matbrist, jag älskar dig. Det borde du dock inte göra.
Det är ett skämt, men ändå.
BUBBELSPRÄCKARNA
Hej, hur är det?
Nu är ni med i en supergrupp.
Den här supergruppen är inte mjäkig. Ni ska inte vara likadana.
Ni ska vara de ni är innerst inne. Okej?
Skruva inte ned volymen på era personligheter. Skruva upp den.
För ni representerar en samhällsgrupp. Samhällsgrupper ska förenas genom er.
Var stolta och släpp fram er egen röst.
Ge allt, gå all-in.
För att vara säker på att de tänkte vara ärliga gav jag dem en utmaning.
De fick 15 minuter på sig att skriva en vers om deras egna identitet
att visa för gruppen.
De som tonade ned sina idéer skulle tas bort ut ur supergruppen.
Mitt namn är Sir Maejor Ledare för Black Lives Matter Greater
Ej att förväxlas med den "fuktiga" gruppen
En hälsning till alla vita
i den här underbara, vackra demonstrationen.
I helvete heller. Ned med händerna. Du får inte ett pris för att du är här.
Jag känner ett krav att må dåligt Över att jag är vit
Men min åsikt har aldrig varit att vitt är rätt.
Kalla fittan svag igen Så ger jag dig en örfil.
Utan fittan skulle du inte existera
Trump-röstare drivs av ett mjukt folkmord.
Ena högern, ni högerfacklor.
Du kan kalla dem för nazister
Men de inser att statyerna Står för andra vita
Jag är mexikan, puertorikan, amerikan
Kommer du ihåg urbefolkningen, Indianerna
Hur de slaktades från början
De hade drömmar De var människor
Jag är jude.
Alla fick en chans att försvara sitt bidrag innan några skulle få åka hem.
Den "fuktiga" gruppen... Jag undrade vad det betydde.
- Vad betyder det? - "Fuktig" betyder "gay".
Okej. Det var det jag trodde.
Min grupp skiljer sig från en annan Black Lives Matter-grupp i området.
Vi är inte fuktiga.
Nu blev jag kränkt.
Jag är inte fuktig, men jag blev kränkt.
Mycket kränkt, nu när jag förstår. Jag visste inte vad det betydde.
Men det där är sjukt trångsynt och ignorant.
Det är ironiskt att du är aktivist.
Jag undrar vad du sa om urbefolkningen. Kan du upprepa det.
Ja. Okej.
"Minns du urbefolkningen, Indianerna,
Hur de slaktades från början."
Jag respekterar det du säger om slakten.
Men äkta urfolk, folk som jag, en Yamassee-mor från
Quachita Mound Builders, Creek Nation, registreringsnummer BIA 1993/210.
Fattar du? Vi vill inte bli kallade indianer.
Ja, men det är...
Fattar du vad jag menar? Jag blir kränkt.
- Det var det som var poängen. - Kränkt.
- Det var hela grejen. - Kränkt.
Jag kommer från Södern,
och jag är en ättling till Robert E. Lee. Så min familj är anrik.
Ja, mycket anrik.
- Jävlar! - Jag tänkte väl det.
I ärlighetens namn anser jag att den goda sidan förlorade inbördeskriget.
- Satan! - Ja.
Efter denna livliga debatt kunde jag berätta vilka som skulle få åka hem.
Jonathan och Emmaline, ni kommer inte få vara med i gruppen.
Okej. Tack så mycket.
Vi går till studion.
Mannen, du var väldigt bra.
Tack.
Ja. Du ser bra ut. Jag älskar din outfit.
Nu när supergruppen hade bildats var det dags att skriva en låt.
Jag samlade bandet i studion för att visa upp ett nytt beat
som de skulle skriva varsin vers på.
Dags att göra hits.
Vi befinner oss i Stankonia Studios. Här spelade Dre och Big Boy in Stankonia.
- Här spelade jag in mitt första album. - Och jag "I'm N Luv Wit a Stripper".
- Absolut. - Herregud.
- Jag blev kär i en strippa här. - I det här rummet.
Nej! Herregud.
- Det är... - Herregud.
Jag bad låtens producent att inspireras av supergruppen.
Han lånade text från en av Marios tidigare sånger till refrängen.
Så jag sjunger Jag kan inte leva i ett fack
Jag vet inte vad det här facket är
Vad är det för plats jag är vilse på?
Jag vill inte sättas i ett fack
Jag vill inte...
Jag visste inte om Mario gillade det. Men jag behövde att han gav allt.
Mario. Det här är din skapelse.
Din baby.
Mer som en sondotter, men ja.
Ditt Beyoncé-ögonblick!
- Sondotter. Det här är din... - Du vet.
Jag gillar det. Jag älskar henne ändå.
Det här är din grej. Okej?
"I'm N Luv Wit a Stripper" började som "I Kinda Like a Stripper".
Lite grand.
Sedan växte känslorna.
Exakt. Så kör hårt, Mario.
Jag bad bandmedlemmarna att sätta sig ett dygn
och skriva så starka verser som möjligt.
Nästa dag kom supergruppen tillbaka till studion
för att spela in verserna i båset.
Alla hade mycket roligt,
och vår bubbelspräckande politiska kampsång började ta form.
Men när Keith skulle spela in sin vers hände något.
Jag tror inte USA: s själ är invandring
Jag härstammar från folk som slogs för Och byggde upp landet
Vi är alla fast i våra fack idag Så många ord kränker
Men aldrig i helvete Att du skuldbelägger denna vita neger
Så jag sjunger, jag kan inte leva mitt liv
Neger är alltid ett mycket stötande ord.
Det är nedvärderande.
Det är ett ord som upprepas i många sånger.
Det är ett ord som bara får användas av vissa.
Det finns vissa låtar där det är det enda ordet.
Jag tänker inte säga det, men...
Men vem pratar du med? Vi vet det här.
Det här handlar om olika perspektiv, okej?
Jag säger inte att han ska säga ordet. Vad jag säger är...
Jag vill inte...
Skulle du hålla med om att det i din familj
finns ord som bara ni i familjen får kalla varandra?
Jag säger att jag kallar mig själv bögjävel,
och jag förväntar mig då att andra kan kalla mig det.
- Så om jag gör det... - Jag tar det inte personligt.
Så det finns ett ord...
För jag är starkare än ordet bögjävel.
Det är hyckleri. För några dagar sedan i studion
blev du jättekränkt när jag använde ordet "fuktig".
Det är inte detsamma som "bögjävel".
"Bögjävel" är ännu värre!
Betydelsen är annorlunda.
- Jag säger inte "bögjävel". - Kom igen!
Rasistiska invektiv är jätteroliga.
Förr i tiden brukade folk skratta åt rasistiska skämt.
Jag är avundsjuk på att ni får kalla mig "viting".
Och jag tycker "viting" är ett av de roligaste ord jag vet.
- Hej, kamrater. - Det där var kontroversiellt.
- Jag har ett par frågor till dig. - Okej.
Förklara din sångtext. Jag har ett problem med den.
- Jag är inte bekväm med den. - Den är problematisk.
Okej. Jag har inget komma mellan orden "vit" och N-ordet "neger" eller så.
Jag pratar om mig själv, inte om någon annan.
Fattiga vita sydstatare i inbördeskriget
hade mycket gemensamt med slavar, eftersom de var fattiga
och konkurrerade med gratis arbetskraft.
Det är det jag refererar till.
Vad menar du när du säger att ni byggde landet?
- Förklara det. - Jag är en ättling till landets grundare.
Jag är inte bara ättling till Robert E. Lee, utan även Henry...
Du byggde inte ett skit. Ditt folk byggde inte ett skit.
Mitt folk byggde det här landet genom slaveri, med svett, blod och tårar.
Först vill jag ge kredd till Killer Mike.
Bara han skulle komma på en så här galen idé och sedan utföra den.
Men supergruppen är riktigt, riktigt konstig.
I slutändan ville gruppen att yttrandefrihet skulle gälla.
Så Keith fick behålla sin vers.
Men alla dessa konflikter började irritera Mario.
Alla var kreativa på sitt eget sätt.
Men på slutet började jag ifrågasätta
vad jag gjorde här som artist.
För jag är soloartist. Jag gör musik som jag vill,
hur jag vill, när jag vill, och om vad jag vill.
Men sen hamnar jag i den här studion med folk som inte känner mig
och man tar min sång och inspireras av den för att sedan skita ner den fullständigt.
En del av mig vill dra.
En del av mig säger: "Vet du vad, det här är inte värt det."
För jag förlorar någonting heligt.
Jag lyssnar gärna på andras åsikter
och vad de har att säga. Men till vilket pris? Och varför?
Det verkade som att Mario höll på att få att bryta samman.
Han var tvungen att skärpa sig.
Det var dags att spela upp sången live inför publik.
Vi öppnade dörrarna för allmänheten
och rummet fylldes snart av intet ont anande Run the Jewels-fans.
De hade ingen aning om vad de skulle få höra.
Kunde min supergrupp övervinna sina meningsskiljaktigheter
och klara sig genom uppträdandet?
Och hur skulle publiken reagera när vi spräckte deras bubbla?
Det var dags att ta reda på det.
Det där är Mario, förresten.
Så jag sjunger Jag kan inte leva mitt liv i fack
Jag vet inte vad facket är Vad är det för plats jag är på
Jag vill inte sättas i fack
Jag har blivit satt i fack gång på gång Håll glastaket på mitt glashus
Jag har blivit dömd hela jävla livet Nu är jag starkare och måste slå tillbaka
Jag är en blöjpojke Jag tänker ändra på saker
Så sätt mig inte i fack
Mina kreativa energier Tar sig ur det här facket
Jag har magin i mig Jag ändras med mitt fack
Könsidentitet, sexuell identitet
Sätt mig inte i facket, Jag är inte...
Publiken verkade inte gilla det, men jag var stolt över min supergrupp.
Vem kunde tro att en djävulsdyrkande juggalo
kunde stå på scenen med en svart cowboy som tror att Jesus är ljushyllt
eller att en judisk renässansentusiast skulle stå arm i arm
med en vit nationalist och en aktivist för Black Lives Matter?
Det var bara synd att låten måste sluta med orden "vit neger".
I slaget om facken idag Kan så många ord kränka
Men aldrig i helvete Att du skuldbelägger den här vita negern
Förvirring. Det var det jag kände.
De fick till det på sina ställen,
men de måste göra sig av med den där sista killen som rappade.
Det var onödigt med den där bondlurken som sa "vit neger".
Språket han använde och negativiteten han tog med till gruppen
var väldigt avtändande.
Men man måste minnas att musik är musik och att alla har ett budskap.
Så det är bara att acceptera, även om man inte håller med.
Sånt är livet. Sånt är USA.
Många blev stötta av Keiths sångtext, men de flesta var bara förvirrade.
De hade exponerats för sju komplett inkompatibla perspektiv
utanför deras egen bubbla, och de visste inte vad de skulle tänka.
Det var det som var idén.
Alltför många av oss, även bland mina fans,
liknar gamlingarna i Mount Vernon Towers.
Vi skulle kunna lyssna på folk utanför vår bubbla
även om vi inte håller med, och även om de är jävligt stötande.
Det kanske är så vi får till stånd en förändring.
Vi förenas genom svårigheter och får någonting gjort.
Och förändringen hade redan börjat.
För det här experimentet hade gett minst en person ett helt nytt perspektiv.
Rivka, hon är jude. Men hon har ett vackert inre liv.
Hon fick mig att inse att judar kan vara vackra på insidan.
Undertexter: Björn Holm