EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Vart ska vi i dag?
- Säg du, det är du som kör. - Jag vet inte ens var vi är.
- Oj. - Nej.
- Körde du mot rött? - Nej.
Det här gör mig nervös.
Jag har accepterat att jag ska dö.
- Jag tittar inte på vägen. - Jag har Kris Jenner-frisyr
- så ingen får säga åt mig. - Håll tyst, mamma!
Vi har Rob Elrod.
Han är 42 och bor i Olathe i Kansas.
- Han är 175 cm och väger 104 kg. - Min längd! Men inte min vikt.
Han nominerades av Sawnsai, hans frus bästa vän.
Vill du ha juice? Okej.
Jag har känt Rob i åtta-nio år.
Och godis.
Jag vet inte om vi har nåt godis.
På den här står det Davis.
Och på den här juicen står det Vincent.
Om alla på den här planeten vore lite mer som han
vore den mycket bättre.
Jag är singelpappa och har två barn.
De senaste 15 åren har jag jobbat som chef på en bar och grill.
Jag försöker bara vara en bra pappa för mina två barn.
Alison fick veta att hon hade cancer
på sjukhuset efter att ha fött Vincent.
Eftersom bröstcancer är rätt vanligt trodde vi att det var lätt att bli av med.
Vi hade inte den turen.
Hon fick cellgiftsbehandling.
Halvvägs igenom strålbehandlingen
började hon få yrsel.
Då insåg vi att cancern hade spridit sig till hjärnan.
Vad sorgligt.
Hon hade två små barn.
Sen Alison dog gör han det enkelt för sig.
- Kan jag få nåt att äta? - Ja, vi gör en varm macka.
- Ja. - Okej.
Han lagar bara mat i mikron för att det är bekvämt.
Men Alison skulle ha velat att barnen har ett hälsosamt liv.
Ett, två, tre, upp.
Bra.
De två svärmödrarna tar hand om barnens kläder.
Rob klarar inte sina egna kläder och ännu mindre barnens.
Susan gillar att handla kläder.
Hon gillar också att vika barnens kläder
så att de inte bär kläder som skär sig.
Utan hennes hjälp skulle pojkarna vara mycket sämre klädda.
Jag försöker påminna Rob om allt som Alison skulle ha velat.
Hon bad mig se till att han flyttar från deras hus
när Davis börjar på dagis.
Jag har köpt ett hus i närheten.
I ett kvarter som min fru drömde om att flytta till.
Att Rob köpte huset var viktigt.
Det är fint men han behöver hjälp.
Han får inte förstöra allt.
Du hittar mig aldrig i den här lådan.
"Rob står vid ett vägskäl.
Han lever med en fot i det förgångna och en i framtiden."
Han lever inte i nuet.
Vi måste bli av med allt det här.
Det måste bort.
Jag sa till mamma att jag hatar lådan.
När Alison dog lämnade hon...
...ett enormt hål i våra liv.
Det enda vi kan göra, och vad hon ville, är att vi går vidare.
Det känns som att jag nominerar Rob på Allisons vägnar.
Jag tror att hon har tagit hit Fab Five för att de ska ta hand om hennes man.
"Rob ska ha en inflyttningsfest." Jag älskar dem!
"Han vill visa att han är redo för ett nytt liv
med självsäkerhet och stil."
Vårt uppdrag är:
"Han har levt i mörker men är redo för ljuset."
- Ja! - Jonathan satsar hårt.
Herregud.
DAG 1 - GUDOMLIGT INGRIPANDE
- Vi är framme! Vilket gulligt litet hus. - Vad fint.
Flyttar han härifrån?
Hej, tjejen.
Hallå?
Rob?
- Hej! - Kom in.
- Får vi komma in? - Ja visst.
Kul att träffas. Jag är Rob. Kul att träffas.
- Bobby. - Hej, Bobby.
- Vincent och Davis. - High five!
- Jag heter Tan. - Trevligt att träffas.
Får jag krama dig?
Hej, hur är det?
Vilken fin kille.
Jag saknar den hårfärgen.
Är det här gamla huset?
Ja, det är det.
Hur går packningen? Nästan klart...?
Vi har kommit en bit men det är en del kvar.
- Så vi kan stöka till här? - Ja!
- Precis. - Bra.
Du har instrument överallt. Spelar du med killarna?
Det händer att vi sätter oss och spelar.
Vilka coola t-shirtar du har.
Vad gulligt.
- Hej. - Ja.
- Oj, du viker! - Jag viker mina.
Jag gör faktiskt det.
Jag har tryckt in allt eftersom jag inte använder Allisons sida.
Jag gillar gitarren.
Jag gillar att spela.
Jättebra!
High five!
-Det finns inget här du inte... -Nej. Det finns några lakan i en, tror jag.
- Okej. - Vad är det här?
- Allisons gamla... - Okej.
Är det Allisons t-shirtar?
Många lådor är tomma för jag ville inte...
...använda Allisons utrymmen.
Jag vet att det är dumt och om hon var här skulle hon säga:
"Dumskalle, använd det."
Jag ser Allison överallt i huset.
Det är svårt att efter två år säga:
"Jag struntar i att det var min frus plats."
Men det är nånting han måste klara av om han vill bli lycklig igen.
Jag sover på min sida av sängen.
Det är märkligt. Nej, jag förstår dig.
- Vad är det här? - Pappas frukost?
Vi äter det varje morgon.
- Det är frukost. - Ni äter det varje morgon.
Okej, färdiggjorda frukostmackor.
Jag gillar att ha en ficklampa i ansiktet. Det visar upp mina skavanker.
Jag hittade de här konsertbiljetterna.
- Ja. - Gick ni ofta på konserter tillsammans?
Jag spelar inte så bra, men att gå på konserter ger mig energi.
Det tömmer mig på negativ energi, och efteråt mår jag bättre.
Velociraptorer hoppar så här.
- Kom igen, gör likadant. - Vill du också göra det? Verkar han tokig?
Nej tack.
"Nej tack, jag har lite värdighet. Jag undanber mig det."
Han har självrespekt.
Berätta hur dina morgnar ser ut. Du vaknar och vad händer sen?
Jag använder tandtråd och borstar tänderna.
- Tandtråd redan? - Ja.
- Det ingår i... - Få se tandköttet.
Det är alldeles rosa och friskt. Bra!
- Jag försöker. Borstning och tandtråd... - Ja, och sen?
Sen...
- Kom nära, obekvämt nära. - Okej.
Vi vill liksom... Vi kan inte stå nära nog!
Så, vi brukade...
Allt du säger låter som läraren i Snobben, för det känns så tryggt i din famn
att jag inte ens kan... Vad skulle du säga?
Jag... Jag pratade bara om oss.
Pratade du bara om oss?
- Kan jag bli prinsessa? - Prinsessa? Så klart du kan.
- Jag vill ha den. - Ja.
- Du är en... - En prinsessa.
Ja.
- Berätta om de här. - Jag är inte morgonpigg så det är...
Jag går upp vid sju och ger dem nåt snabbt och enkelt.
Då hinner jag klä på mig innan jag klär på dem.
Mac 'n' cheese är deras favoriträtt, och varmkorv.
Jag försöker få dem att äta andra saker men vi har fastnat där.
- Du vill lära dem... - Ja.
Jag vill att vi kan äta samma sak och göra det tillsammans.
Din spishäll är verkligen ren.
Ja, det är den.
Det är inte för att du torkar av den hela tiden
- utan för att den inte används. - Inte mycket.
Den här är lite rostigare och mer använd.
Du har bara tappat greppet lite.
Det känns som att jag har tryckt på paus.
Alison och jag tyckte om att bjuda hem vänner och laga olika rätter. Biff...
- Du gillar att bjuda hem folk. - Vi älskade det.
Men i över två år nu har jag knappt gjort det.
Även när folk har varit här känner de...
...Allisons närvaro och det är deprimerande.
- Jag förstår. - Trots att vi har kul.
Jag ska ha en inflyttningsfest...
Så du ska vara värd, vilket du gillar.
Jag ser fram emot huset fullt med folk igen.
Trevligt.
Förstörelse på gång här, titta.
Pang!
Det var farligt. Vi gör om det!
Vilket vackert foto.
Jag älskar det.
- Varför är det inte nedpackat? - Jag har inte kommit mig för med...
Det är enklare sagt än gjort.
Jag har grävt upp gamla minnen överallt.
Jag höll på att tömma ett skåp och sa: "Vad gör en barnbok här inne?"
Jag visste inte att hon hade gjort...
Den här boken är till Davis och Vincent.
- Mamma läser den för er. Jag älskar er. - Ja.
Så hon...
På varje sida hör man hennes röst läsa.
Ni växer och blir stora.
Det är normalt att du tänker på din fru, men händer det ofta att du återupplever...
- ...minnen av din fru? - Ja, det händer.
I över två år har jag velat gå vidare
men hela tiden kommer hinder som man måste stanna och hantera.
Man måste stanna och ta hand om det innan man går vidare.
Är det därför du flyttar?
Jag har fantastiska minnen härifrån, tro inget annat, men min fru ville det.
Hon ville att jag flyttar till ett hus
i ett yngre kvarter med mer barn som killarna kan leka med.
- Så det är planen. - Ja, det är planen.
Får jag prova din gokart?
Ja, om du vill.
Får jag ta din hjälm också?
- Ja. - Okej.
- Det gör inget. - Okej.
Så där.
Jag kan köra bilen nästa gång. Jag vet inte vad jag har varit rädd för.
Din son visade mig den här och frågade om jag kan spela.
- När köpte du den? - Jag köpte den för några år sen
för att jag ville lära mig spela gitarr.
Allison och jag pratade om att sport och musik vore bra för killarna.
Om de börjar ta musiklektioner
kan jag också lära mig, så vi kan spela ihop i Elrod Family Band.
Vi blir bättre än Hanson.
"Mmmbop" för hela slanten.
Den här ska inte samla damm.
Hej Rob.
Bara den här.
Hej.
- Hej! - Hej, Susan.
Nämen, titta!
Allisons mamma, Susan.
Det syns, ni liknar varandra.
När får vi se det nya huset där det blir inflyttningsfest?
När ni vill.
Jag tar pojkarna.
Vart ska vi gå? Hem till mormor.
Vi får gå hem till mormor.
- Åh! - Ja.
Till bilen!
Ge järnet nu.
- Vilket vackert område. - Det är första huset på återvändsgatan.
- Underbart. - Ja.
- Det är fantastiskt. - Du har en fin trädgård också.
- Det är jättefint. - Vi går in.
Vi är hemma.
Vilken magnifik trappa.
- Bra för modellgång. - Läckert.
Allison ville ha en trappa.
Det är ett fantastiskt hus.
Det här är mitt sovrum.
- Fint. - Tack.
- Oj, det är stort. - Jag älskar det.
Äntligen kan jag ha en king size-säng. Jag ville köpa en till det här sovrummet.
Ja, jag ska skaffa en åt dig.
Det finns definitivt plats för en. Vi fortsätter.
- Får dina kläder plats? - Vi får väl se.
Tanny tar hand om det.
- Så ja. - Håll ihop axlarna.
Nästa gång tar jag till papparösten. Ungar, var lite tysta nu!
Vi är klara.
Så... Det har varit enastående
att få veta mer om dig, dina pojkar och ditt liv.
Jag vill spara dina minnen av Allison
och de fantastiska sakerna för pojkarnas skull.
Men jag vill hitta en egen plats för dem,
en plats där du vet att du hittar dem när du vill.
Jag ser fram emot det här.
Jag behöver er hjälp och är så glad att ni är här.
Vi också.
Det känns spännande.
DAG 2 - ROB VAKNAR TILL LIV IGEN
Rob har gått igenom mycket de senaste åren
och behöver hjälp med att komma vidare och påminnas om vem han kan vara.
Jag vill att han slipper all stress med att skapa ett nytt hem.
Vad Rob behöver mest hjälp med är att få tillbaka normala rutiner i sitt liv.
Bara att se till att huset fungerar för dem kommer att göra skillnad.
Rob tycker inte att han har tid att laga mat till pojkarna.
Men att äta tillsammans var väldigt viktigt för Rob och Allison.
Jag vill ge honom lust att laga mat till pojkarna.
Jag vet att vi kan få Rob att inse att det är okej att njuta av livet igen,
trots att den han älskar inte längre är här.
Även i en outsäglig tragedi finns det ögonblick av glädje.
Vi kan inte skapa dessa små stunder av glädje så att du kan ta ett steg till
och ställa upp för dig själv och för de som litar på dig.
Jag kan inte säga vilka dina ögonblick är, bara att du måste hitta dem.
Kom, lillkillen.
Redo för lite shopping? Då går vi in.
Gå in, Davis.
Hejsan.
Hej.
Herregud, vad du är söt.
- Hej Rob, hur är det? Kul att se dig. - Varje gång du ser mig
- måste du säga hur söt jag är. - Vad du är söt!
- Är jag? - Ja.
- Är ni redo för lite shopping? - Ja.
- Har du varit här förr? - Nej.
Jag kan hjälpa er
- genom att ta hand om killarna. - Ja, tack.
- De ser toppen ut. - Det är mormor.
Jag trodde att du skulle säga att det var du.
De ser redan bra ut, men jag ska visa dig hur du kan göra det också.
Kom hit, titta här. Gillar du den?
Har ni kul?
- Hjälper ni till med killarna? - Ja.
Vi har redan tittat på lite kläder.
Har ni? Är du ute efter mitt jobb?
Det blir kanske en spin off-serie där du klär män och jag barn.
Man vet aldrig.
Det är vettigt att gå till H&M eftersom de har bra barnkläder.
De har tagit fram vad jag kallar färgteman.
Titta på killarna och på Karamo också.
Deras färgtema är enkelt, allt är blått.
Det är lätt att byta ut skjortan
mot en annan blå skjorta eller en vit.
Gör det enkelt med alla färger.
När du måste köpa nåt nytt åt killarna väljer du blått, vitt eller grönt.
Håll dig till kläder i enkla färger.
Det är en idiotsäker plan för Rob.
Han behöver bara komma ihåg att hålla sig till färgtemat
så blir det enkelt att klä på dem varje morgon. Jag gjorde henne osynlig.
- Pappa hittade den. - Bra jobbat!
Nu är det din tur.
Tycker du om din klädsel i dag?
Jag ser mig själv som för 15 år sen, fast äldre.
Jag har fortfarande samma stil och har inte... utvecklats.
Varför bär du kläder du inte mår bra i?
Precis. Är du klar?
- Absolut. - Kom ut och visa mig.
Här är jag. Okej.
Jag gillar skjortan och skorna.
Jeansen är jag inte säker på men jag gillar looken.
Du ser toppen ut i dem.
- De är inte tajta, de är smala. - Okej.
Om du vill ha en lite mer avslappnad look kan du ta en jacka från garderoben
och byta lite snabbt.
Om du ska gå på en konsert istället för en fin middag
kan du bara byta jacka.
Då känner du dig lite coolare och mindre stel.
Hur känns det?
Det känns riktigt bra.
- Bra. - Huvudet på spiken.
- Oj! - Har du varit på EJ's?
Nej, men jag har hört mycket om det. Vad kul att vara här.
Visst älskar du kockar och restauranger?
- Hej, Antoni. - Snart kommer du att älska den här killen.
Det här är min vän Rob.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Ni på EJ's är kända för bringa och många andra rätter.
En sak folk inte förväntar sig
är den här vackra, magiska saken som tillagas just nu.
Det är vår squashgryta, en av våra stapelrätter.
Rob har två unga killar som är petiga med maten.
När jag träffade min fru hade hon tre barn.
De åt som de flesta barn: mac 'n' cheese, varmkorv, nudlar.
Jag var ju kock så jag sa: "Vi ska prova nåt annat.
Jag kommer aldrig ge er nåt jag inte äter själv."
Mat kan vara så... ..nostalgiskapande.
Jag vill att Vincent och Davis ska få uppleva det.
Och genom nåt så enkelt som att laga mat från grunden.
Barn minns sånt. Jag minns inte när mina föräldrar
värmde nåt i mikrovågsugnen.
Men jag minns när pappa la en stek på utegrillen.
Titta hur vätskan sugs upp. Jag vill äta det nu!
- Täck det med parmesan. - Okej.
Sen ställer vi in det i ugnen i tio minuter.
Alla kan laga mat.
Rob kan det redan men jag vill visa honom hur han kan förenkla.
När det bubblar så där är det klart att ätas.
Det är varmt.
Ja, jag väntar nog lite.
Ta bara från ytan.
Det är perfekt.
- Vet du vad det här är? - Fiskpinnar.
Vi lagar fiskpinnar av guldmakrill. Det är en väldigt mager vit fisk
som är lite nyttigare.
Till paneringen tar jag inte ströbröd
utan nånting nyttigare och annorlunda för att ge dem andra smaker.
- Känner du till macadamianötter? - Jag älskar dem.
De är bra att panera med och ger en krispig yta på fiskpinnar
utan att använda bröd.
Krossa dem, men inte för fint
med den här sidan så att vi får rätt konsistens.
Okej.
Duktig pojke.
Det känns som en Karamo-övning: "Släpp ut all din ilska."
Perfekt, nu häller vi ut dem.
Vi kryddar med lite citronpeppar.
Så där.
Paneringen är klar.
Nu måste vi få nötterna att sitta kvar på fisken. Hur gör vi det?
Med våra kära ägg.
Nu kan du ta några av dem.
Lägg dem i äggen.
Doppa dem med den torra handen.
Försök täcka dem helt.
Det här kunde killarna också göra, eller hur?
Perfekt.
Nu steker vi dem.
De ska inte bara komma ihåg pappas mikrovågsugn.
Eller hur?
Man ser redan att de börjar få en fin brun stekyta.
Det är vackert. Så där, klart.
Hallå. Vi har stökat till och är klara.
- Vill du smaka? - Ja visst.
- Vad tycker du? - Det är gott.
Det är utsökt.
Vad bra.
Vilken härlig smak.
Jag vill ha mer.
Du ser säkert att vi är i dina gamla kvarter nu.
Mina kvarter.
- Jag växte upp i det där huset... - Va?
- Med flaggan på framsidan? - Ja, jag växte upp i det huset.
Hur känns det att flytta härifrån?
- Du har dina rötter här. - Ja.
Några av mina bästa vänner bor kvar men jag är beredd att gå vidare i livet.
Alla träd borde ha ett ansikte.
- Det är tomt, eller hur? - Ja, oj.
Där är strumporna jag inte hittade.
Jag borde ha dammat oftare.
Döm mig om ni vill.
Oj.
Hur länge innan hon dog var det här?
Två och en halv månad.
Hon klarade inte att stå men...
Hon ville stå upp på fotot så vi ställde henne mot trädet
så att det såg ut som om hon stod.
Hon älskade den där parken som hon kallade "den vackra parken".
Den heter inte det så egentligen. Killarna tycker om att gå dit.
Varje gång vi är där och jag ser trädet, minns jag det så tydligt.
Det var svårare än jag trodde, att se det helt tomt.
Det värsta är att hon inte får se barnen växa upp.
Det är det absolut värsta med allt det här.
När soffan inte är här minns jag Allisons sjuksäng som stod här.
Det är inte vad hon vill.
Du vill inte glömma henne,
bara inte känna den där smärtan så starkt varje dag.
Jag vill bara att pojkarna vet, när de blir äldre...
...att er mamma kramade ur all lycka hon kunde ur livet.
- Jag hittade de här. - Ja.
Hon fick idén att skriva födelsedagskort till pojkarna för när hon är borta.
Det var en toppenidé.
Hon la kortet framför sig och tog en penna
för att skriva till sitt barn, i vetskapen om att hon är borta då.
Det var oerhört svårt för henne att skriva korten men hon ville...
Hon ville skriva 18 födelsedagskort
och bröllopsgratulationer och sånt men det...
Det var svårt och ibland sa hon: "Jag kan inte just nu."
Det var så svårt för henne men hon var så stark.
Här står det: "Var snäll mot din bror."
Hon skrev det i alla,
för hon var rädd att Davis skulle vara elak mot Vincent
när hon borde ha skrivit det i Vincents.
Precis vad jag tänkte, hon hade fått det om bakfoten.
Det var till fel barn, men...
Hon är min ängel nu.
Sånt är livet och jag vill leva det, men jag längtar efter att se henne igen.
Jag saknar inte den vinröda hallen.
En kram?
Vi hittade en affisch som Allisons familj gjorde till henne
när vi trodde att cellbehandlingen var över.
När jag ser den nu blir jag så arg att det inte var det.
DAG 3 - IN I LJUSET
Vad är det här för ställe?
Vem bor här?
- Det är ett fint hus. - Ja, det är det.
Jag är kär i mina skor.
- Alla måste veta det. - De är fina.
De är brandgula.
- Kom in. - Okej.
Jösses.
Hej!
- Det här är Jonny. Och Rob. - Hej.
- Oj. - Jag har hört att du spelar bas.
Nej, jag hoppas kunna spela bas en dag.
När vi var hemma hos dig
insåg jag att musik spelar en stor roll i ditt liv.
Ja, vi gick ofta på livekonserter.
Vi älskade att lyssna på musik hemma och gå och dansa regelbundet.
Jag vill hjälpa dig att lära dig spela så att du kan ha kul
och föra det vidare till dina söner.
Så att de också får uppleva glädjen med musik.
Jag tänker att vi är lyckliga men då och då känns det väldigt tungt.
Du får känna dig nere.
Tiden läker alla sår och du är på god väg.
Du kommer att kunna fokusera mindre på det negativa
och mer på det positiva.
Det är så såren läker till slut.
- Har du en bas till honom? - Ja då, här.
- Ja, du ska få en lektion. - Oj.
- Känns det bra? - Så alla får se hur dålig jag...
Nej!
Här inne är vi positiva.
Du ser ut som en naturtalang.
Ja.
Använd det här stället till att fundera på Elrod Familys första singel.
Förstår du?
Jag tycker att vi ska börja med riktigt enkla saker.
- Som du vet är bas mer som trummor. - Ja.
Vi har tonhöjder
men det handlar mer om rytmen, vi är grunden i varje låt.
Okej?
Vi börjar på den stora, tjocka strängen, E-strängen.
Hitta på en rytm så spelar jag några högre ackord
och vi kan bara jamma lite. Nu kör vi.
Okej, vänta.
När du spelade det, vad tänker du på?
På Allison. Hon dök upp i huvudet direkt.
Hon var lite funkig, så...
Ja.
Hennes personlighet var sån, hon kunde börja gapskratta när som helst.
Jag älskade henne, man visste aldrig vad hon skulle hitta på
- och vad som skulle hända. - Ja, vad kul.
Så du behöver en annan rytm.
Byt inte sträng utan stanna på E-strängen.
Tänk på en kul, glad och annorlunda rytm.
Rob är på väg in i en ny fas av sitt liv.
Den ska vara fyllt av glädje och bra minnen.
Jag tror att han förstår det och vill det
och tänker se till att det blir så.
Bluegrass är svårare än jag trodde.
- Jag lär mig. - Ja, du lär dig.
Kan du öppna, Davis? Tack.
- Hej, grabbar! - Hej.
- Hur är din vecka? - Fantastisk.
Kom hit.
Sätt dig.
- Okej. - Hej, pojkar.
- Okej. - Då så, Rob.
- Ja. - Jag gillar skägg.
Det enda jag inte riktigt gillar...
...är det här.
Jag tycker inte om att det hänger ner i ansiktet.
Det känns som att det här hänger ner och sen det här också.
Så allt liksom hänger ner.
Jag vill lyfta upp dig.
Jag börjar med skägget
och sen tvättar jag ditt hår och klipper det.
- Nu kör vi. - Kör hårt.
- Vad mycket hår. - Titta på allt hår.
Glöm inte din mustasch.
Jag ska inte glömma den, kompis.
- Nu tvättar vi håret. - Okej.
Var närvarande när du tvättar håret. Känn hur fingrarna masserar hårbotten.
Känn hur all smuts försvinner från håret.
Det är ett sätt att skifta tankarna till din kropp.
Det är bra för nervsystemet, så blunda och koppla av.
Jag vill uppmuntra Rob att koppla av och hitta sig själv
så att han kan bygga upp sin inre styrka och känna lugn och glädje.
Här ska det klippas hår.
Vilken söt frisyr!
Jag ser dig också.
Titta på det där söta ansiktet.
Visa dem dina muskler.
- Oj. - Jösses.
- Han bor på gymmet. - Han är jättestark.
Hur kan nån vara deprimerad med två ungar omkring sig?
Tja...
Folk blir det.
- Det händer hela tiden. - Ja.
Man kan förlamad av depressionen och...
Till hundra procent.
Det är precis hur det är.
Min styvfar fick cancer
och dog på mammas och hans 60-åriga bröllopsdag.
Året efter diagnosticerades mamma med äggstockscancer i tredje stadiet.
Vi visste inte hur det skulle gå.
Hon har varit symtomfri i fyra år nu.
Jag gick igenom allt det och trodde att mamma skulle dö...
Jag hade sett min styvpappa dö. Och sen...
Jag föll ner i en djup depression, kom inte ur sängen, kollade ingen post,
- slutade jobba. - Man fungerar inte.
Jag var inte den här Jonathan. Jag menar, inte alls.
Du har drabbats av en förlust så vi måste ta hand om dig.
Två år är inte så lång tid när man uppfostrar två barn.
Det känns hela tiden som att jag måste pausa sorgearbetet.
"Jag tar det sen när jag har gjort i ordning ungarna."
Allison och jag pratade om det också.
Att jag inte kan stanna och sörja, jag kan inte pausa mitt liv.
- En del av det blir en livslång... - Anpassning.
Det blir det.
Jag tror att...
Människor vill lägga saker i lådor.
Vi vill slå in allt med en fin rosett
men med cancer och när folk dör, finns det ingen låda och ingen rosett.
Det finns ingen som säger hur du ska hantera det.
Du vet...
Jag vet... hur det är att se någon få cellgiftsbehandling.
Jag vet hur det är att älska någon
och se rädslan i personens ögon när läkarna har talat om
att de inte kan besegra sjukdomen och de kommer dö. När du tittar en person i ögonen och vet att han vet...
...att han inte kan vinna...
Jag vet att jag inte har kunnat hantera alla svårigheter
på en gång eftersom jag skulle ha slutat fungera.
- Ja. - Så jag började på gym
och med yoga för att ta hand om mig själv, bit för bit.
Jag har egentid på kvällen. Jag lägger barnen och sätter mig
på baksidan och bara...
Jag lät allt komma ut. Jag har inte gjort det sista tiden, men...
Kram?
Han förlorade en otroligt viktig person.
Och han hanterat det så fint.
När min styvfar gick bort var jag inte lika stark.
Jag var väldigt hård mot mig själv. Han imponerar på mig.
Vad stilig du är, grabben.
Oj.
Visst är du snygg?
Jag gillar det.
Du ser fantastisk ut. Försvinn, du är urtjusig.
Snyggt.
Har du blivit klippt av en man i högklackat förr?
Det var nog första gången.
DAG 4 - HEMMA ÄR DÄR HJÄRTAT ÄR
- Tyckte du om det? - Ja.
Var det vad du förväntade dig?
Det var mer än jag förväntade mig.
Då så, kom så går vi.
Hej!
- Hallå! - Vilket hår!
- Vad tjusig du är. - Läckert.
Ditt hår är jättesnyggt.
Kom in.
- Är du redo? - Jag kan knappt bärga mig.
Oj!
Milda makter!
Det är fantastiskt.
LIVEKONSERT, ELROD OCH SÖNER
Vi målade delar av räcket.
De är mörka, så de står ut lite.
Vilken öppen spis!
Vi har gjort några stora ändringar.
Alla detaljer fanns redan men vi har målat dem i en mjuk grå ton.
Jag ville att eldstaden skulle synas.
Jag la in fyra lampor...
- Snyggt. - Coola, eller hur?
Köket.
Jag visste att ni skulle göra ett bra jobb men det här är otroligt.
Kommer pojkarna gilla det?
- De kommer att älska det. - Vill du se mer?
- Ja. - Ja?
Ditt sovrum. Du ville ha en stor king size-säng.
Jösses!
Oj!
Jag ställde tv: n här så att du kan koppla av och titta på tv.
Pojkarna kan också titta med dig.
Jag älskar bilderna på killarna.
Vad coolt. Jag kommer att slänga mig ner i den ofta.
Jag älskar den.
- Maskulin med kvinnlig touch. - Prova den.
Kom igen, Jonathan, du också.
Åh!
- Titta hur fint hon passar här. - Kom hit.
En tv i taket, vore det inte coolt?
Så...
När vi packade ner det gamla huset...
Jag sa att jag ville skapa en speciell plats...
...för dina minnen.
Jösses.
Och på alla kort står det...
...du vet: "Var snäll mot din bror."
Så jag gjorde...
- Herregud. - Jag fick det inristat i hennes handstil.
Det är så vackert.
Herregud, det är fantastiskt.
Tack. Det är så vackert.
Så, här är vi, du har vaknat.
Det här är ditt vackra ansikte, det hjälps inte.
- Man vaknar så här. - Ja.
Det här är härlig ansiktstvätt.
En härlig duschtvål.
Jag har gett dig tre pomador till pojkarnas hår.
Prova dem och se vad du tycker. Jag skulle bara blöta håret lite.
Bara med fingrarna, det måste inte bli galet.
Sen skulle jag lägga in lite mousse.
Det behövs inte mycket alls.
Om du inte gör det när håret är blött faller det ner i ansiktet hela dagen.
Använd fingrarna. Och bakåt på sidorna.
- Det här läggs framåt. - Jag förstår.
Det är enkelt.
Det är du, men bättre.
Jag gillar det. Det är enkelt och gör en fin man finare.
Ja, eller hur?
Ta den där.
- Oj. - Jag vet.
Nu ska vi ha kul.
Ni har till och med strängat om den.
- Jag har nåt annat också. - Vadå?
Ha!
- Gillar du dem? - Ja.
Jag har ett litet keyboard till killarna.
Och ett litet trumset.
Jag vill att dina gäster och pojkarna ser att musiken blir en del av ditt liv.
Så i kväll ska ni spela och det måste inte låta perfekt.
Elrod Family Bands första spelning.
Det är Elrod och söners första spelning.
Det är en ny början.
Ja, absolut.
Vi tar det från början. En välorganiserad garderob.
Du ska få prova olika kläder. Låt mig visa vad jag har åt dig.
- Är randigt okej för dig? - Jag gillar det.
Och sen...
Du har en läderjacka. Jag älskar motorcykeljackor.
Om du bara har t-shirt och jeans, ta på den här så ser du coolare ut.
Ska vi prova?
Ja, vad spännande.
Aha, nej, ja.
Jag ska bara stoppa in den, som jag sa. Bry dig inte om mig.
Det fattas en knapp.
- Ja. - Ser du?
Alla vill visst se det här i dag.
Du är urtjusig.
Kom ut nu.
Åh!
- Jag älskar jackan. - Snyggt.
Ja, pappsen.
Jag tar honom till The Eagle.
- Ögonkontakt. - Du är så snygg.
Han är fortfarande en cool pappa, inte för ung.
Det är enkla jeans utan några konstigheter
så han kan klä sig så här i många år framöver.
Känner du dig upplyft?
Mer än två nivåer, som från första till högsta våningen.
- Ja! - Så känns det...
Det blir ännu bättre i nästa outfit.
Vill du prova den?
- Kommer du med bar överkropp är det okej. - Med bara en fluga.
Oj då.
Hur ser det ut?
Är ni redo?
Ja!
Kom nu.
- Vilken pappa! - Hallå!
- Modella för oss. - Snyggt.
- Ja! - Ledigt, sofistikerat.
Jag älskar de tuffa ärmarna.
- Beställde nån en sexig pappa? - Precis.
Det här fungerar både som ledigt och uppklätt.
Du kan ha det på en dejt eller när du är med ungarna.
Det passar inte bara på dagtid.
- Ska vi sätta oss? - Visst.
Sätt dig.
Vad tycker du?
Jag älskar looken och att känna mig...
...självsäker. Jag insåg inte hur osäker jag har känt mig.
Jag slängde på mig nåt utan att bry mig. Nu gör jag det.
I kväll, när du gör dig i ordning för festen,
ta på dig jeans och t-shirt och känn dig bekväm.
Känn dig inte stel.
Du ska laga mat till pojkarna i kväll.
Njut av den stunden och låt dem inse: "Det här är vårt hem nu."
Det här blir en ny början.
Du och Allison planerade ju det här för tre år sen.
Ja.
Hon ville att jag och pojkarna skulle leva ett lyckligt, bra liv.
Nu kan vi göra det.
Var och en av er har gett mig glädje...
...och gjort veckan oförglömlig.
Jag känner mig fantastisk och redo att gå vidare
och ta itu med mitt liv och må bra.
Tack ska ni ha allihop. Ett stort tack.
Vi älskar dig.
Jag vill ha en kram till, en stående kram.
- Tack. - Ingen orsak.
Håll det enkelt i kväll.
- Hej då. - Hej då.
Hej då, och tack.
DEN NYA ROB - ATT LEVA LIVET FULLT UT
- Är de klara? - Ja.
Får jag smaka?
En tallrik?
Fiskpinnar.
De doftar krispighet.
Den här squashgrytan är fantastisk.
- Man vet att det är gott när han är tyst. - När Jonathan är tyst är maten god.
Nu är det dags.
Tack Antoni, det är jättegott.
- Är alla redo? - Vi tittar på Elrod och söner.
- Nej. - Nej, Bru-bru.
Nej, Bru-bru.
Bruley.
Vad gulligt.
- Ärligt talat, hans frisyr blev urtjusig. - Ja, jättefin.
Då så, nu ska jag panera dem.
- Han gör fiskpinnar. - Vad fint.
Jag kommer.
Ungarna är hemma!
Där är Susan.
Titta på honom. Kom in.
Nämen, titta på dig.
Hej grabbar, vad fina ni är.
Du är också fin.
- Hej. - Du med.
- Du ser fantastisk ut. - Tack.
Jag måste absolut nämna den där tjusiga, chockrosa outfiten.
- Gillar Tanny den? Får den godkänt? - Det är ett vågat val.
Vill ni se det nya huset? Vi har en ny matsal.
Susan har stulit mina kläder.
Var är våra gamla soffor?
Vem bryr sig?
Titta, Elrod och söner, familjens band.
Vad fint.
Pojkarna ska börja spela musik med mig.
Va?
Här är Allisons minnessaker.
Bra plats för dem, eller hur?
Och du vet...
...barnens födelsedagskort? Hon skrev det här i alla.
Det är hennes handstil.
Ja.
Det är sant.
- Killar! - Va?
Här ligger en massa saker som får oss att minnas mamma.
Jag visste inte det.
Jag ville få det så verkligt och personligt som möjligt.
Fint att allt är samlat på ett ställe och inte utspritt över hela huset.
Det är ett respektfullt sätt att hedra...
När han går vidare och har en ny flickvän eller fru har de fortfarande minnena där när de behöver dem.
Fisken är jättegod.
Rob.
Jag gillar din nya look.
Ditt hår, dina kläder.
Jag tror att det här blir...
...en ny början för dig.
Allison skulle ha varit glad för din skull.
Det tror jag också.
Hon är med oss och ser allt... det här.
- Ja. - Hela veckan.
Åh.
- Jag valde den här. - Gillar du den?
- Ja. - Det är en cool tröja.
Okej. Det finns inga regler för hur man ska klä sina barn.
Det ska bara kännas kul. Nu kan han säga: "Jag klarar det, jag kan ta hand om mina barn."
Vi tar det här. Kom hit, Davis.
Så där ja.
Jag tror att han la handkräm i hans hår.
Gjorde han? Otroligt.
Ja, verkligen.
Då så.
Jag dansar.
Nej, det behövs inget mer.
Okej.
Jag vill ha svarta jeans i kväll.
Hans garderob är väldigt enkel. Den är enkel och till största del neutral.
Jag gillar att vara så nära golvet.
- Färgen passar honom. - Färg är svårt på killar.
Titta vad snygg han är.
- Han är snygg. - Han ser mycket yngre ut.
Jag vet, det mest slående är att han ser mycket yngre ut.
Jag kan inte fatta att det är samma man som på min bild.
Han fixar till mustaschen.
- Lärde du honom det, Jonny? - Ja.
Öppna dörren bara.
- Titta vilken snygging. - Kom in.
Hej, Max. Titta på dig.
Hej, Sawnsai.
Du får mig att gråta.
- Gråter du? - Du är så snygg!
Hej, hur är det?
Hej, mamma.
Herregud, vad stilig han är.
Ska vi gå husesyn?
Milda makter, titta här.
Det är fint att se honom och hans familj och vänner vara glada tillsammans.
Väldigt fint.
Är han inte stilig?
- Jo, han ser fantastisk... - Tack ska ni ha.
Mamma är nöjd.
- Hon gillar hans skägg, Jonny. - Ja.
Titta, hon rörde vid det och log.
Kärlek.
Jag vill bara titta... Vi tar ut båda två. Jag måste få se dem på.
Hur ofta klär man sig framför alla sina vänner?
Snygging.
Hallå!
Vi älskar Tan för det här.
- Skål för Tan. - Tan!
Vad gulligt!
Jag vill tacka er för att ni kom.
Ni ska veta att ni är en del av allt det här.
Allt ni gjorde när Allison fick sin behandling
och att ni hjälpte mig efteråt när jag hade det svårt.
Ni har alltid ställt upp för mig och jag vill fortsätta ha er här,
och att ni kommer hit
och att vi umgås, får nya minnen och har kul ihop.
Så, skål för framtiden.
Och för Allison.
Skål allihop.
Skål.
Rob har ett gott hjärta.
Han är sårbar, och full av kärlek och glädje.
Han är redo att visa alla vem han är igen.
Allison fanns i mitt liv i sju år.
Hon gav mig en familj, vi gifte oss
och hon gjorde mig till en bra människa. Hon fick ordning på mig.
Det känns lite som att Fab Five spelade Allisons roll i en vecka.
De betyder så mycket för mig.
De åstadkom så mycket.
Jag kan inte tacka dem nog.
Ut ur mörkret och in i ljuset.
- Ja. - Ja.
TILL MINNE AV ALLISON ELROD
FÖR INFORMATION OM BRÖSTCANCERPREVENTION, BESÖK CANCER.ORG.
PIFFA TILL DITT KÖK
Vill du piffa till ditt kök? Använd färgkontraster.
Är bänkytan ljus, ta mörka skåp.
Jag gillar ljusa färger upptill som drar blicken uppåt
och får ytan att kännas stor, även om det inte är det.