‫אלוהים! עוד ניירת.‬
‫באמת, קרציה, זה רק דוח מעצר אחד של הדונלים.‬
‫איג'יס צריכים להיות מיודעים בכל תקרית שקשורה לגיבורים.‬
‫שים לב מה אתה כותב, חבר.‬
‫אני יודע. לא אגיד שום דבר בקשר לתינוקות.‬
‫אני שונא שהביורוקרטיה הזו מכריחה אותנו לשקר.‬
‫אנחנו לא משקרים, בסדר? אנחנו רק משמיטים פרטים מסוימים.‬
‫הנה הם. העש הערמומי והחבר הגדול והכחול שלו.‬
‫- היי. - - עבודה טובה עם שודדי הבנק האלה.‬
‫אתם שיחת היום באיג'יס.‬
‫נראה שהם לא מעניקים לנו שום דבר מלבד ביורוקרטיה.‬
‫אם כבר מדברים על זה, יש כמה עניינים שברצוני לדון אתכם בהם‬
‫בנוגע לתיק של לובסטרקולס.‬
‫איך זה מתקדם?‬
‫כפי שהבטחתי, התמניתי הבוקר לעורך הדין שלה.‬
‫הגשתי צו מניעה שמבקש את שחרורה המיידי של לובסטרקולס‬
‫בהתאם לאיג'יס, סעיף 1026.בי, ‬
‫שקובע שפעילות פלילית כפויה אינה יכולה להוות עילה למאסר.‬
‫כל הכבוד!‬
‫הצו נדחה.‬
‫אין כבוד.‬
‫הבעיה היא שאין לי שום דבר על מה שהשודדים השתמשו בו‬
‫כדי לכפות על החברה שלכם.‬
‫בסדר.‬
‫אני לא יכול לדבר על זה עכשיו.‬
‫מגניב. אני מבין אותך. אולי ביקור בית קטן מאוחר יותר?‬
‫כן, בטח. בוא נלך על זה.‬
‫הריעו למלכת הניירת!‬
‫בבקשה. סיימתי הכול.‬
‫את לא מתכוונת לבדוק את זה?‬
‫זה אתה. אני בטוחה שזה מושלם.‬
‫ארתור הוא בהחלט המומחה בביורוקרטיה.‬
‫- טוב... - - ברכותיי על המעצר הגדול.‬
‫בינינו, שמעתי שרתבון מתקרב לבחירת חמישיית הדגל החדשה, ‬
‫אז זה ממש תזמון טוב בשבילכם.‬
‫את אומרת שעלינו לגמר?‬
‫בנאדם, אני מתגעגע לקרואסונים האלה.‬
‫וולטר?‬
‫הקרצייה‬
‫מטוס!‬
‫מסתובב לי הראש.‬
‫בסדר, ילדים.‬
‫היי.‬
‫מי בקטע של קרב צביטות?‬
‫אתה יודע, חשבתי שהגורל היא גברת רב-לשונית, חבר.‬
‫אולי היא קוראת לנו לאמץ את נתיב ההורות.‬
‫זו לא ממש הורות. זה יותר כמו שמרטפות, ‬
‫עד שפלקסון יעזור לנו לשחרר את לובסטרקולס.‬
‫אבל אם הוא לא יצליח? אנחנו לא יכולים לנטוש את הקטנטנים.‬
‫קווין, קרציה, בואו נכניס את הלובסטרים לחדר האמבטיה. עכשיו!‬
‫בסדר.‬
‫אימא? הי. מה את עושה פה?‬
‫ארתור, אני צריכה לדבר. זה בעניין וולטר.‬
‫בסדר. תיכנסי.‬
‫מה הבעיה עם וולטר?‬
‫הנה. קרא בעצמך.‬
‫ "עוזב לזמן מה. אחזור בקרוב. וולטר."‬
‫בסדר.‬
‫אתה לא חושב שיש בזה משהו מוזר?‬
‫במה? שהוא נסע לאנשהו?‬
‫זה פחות מעשר מילים.‬
‫האם שמעת אי פעם את וולטר אומר משהו בפחות מעשר מילים?‬
‫בסדר, זו נקודה טובה.‬
‫ואז יש את אחותך.‬
‫מה, דוט?‬
‫כן, זאת האחת.‬
‫התקשרתי והתקשרתי, היא לא עונה או מחזירה לי צלצול.‬
‫ואז ניסיתי להתקשר אליה לעבודה ו...‬
‫הם אמרו לי שהיא התפטרה ביום שלישי האחרון.‬
‫- ידעת על זה? - - לא.‬
‫אלוהים, אני כל כך דואגת לה.‬
‫היא הייתה מוזרה בבית הקפה.‬
‫אתה יודע מה קורה איתה?‬
‫מה הבעיה שלך? אתה מתנהג מוזר.‬
‫מה? לא. אני לא מתנהג מוזר.‬
‫לא קורה בכלל שום דבר מוזר.‬
‫אז תנו לי להבין.‬
‫המפלצת אינה מפלצת, היא אימא.‬
‫- אלה התינוקות שלה. - - נכון.‬
‫ואתם נשבעתם בחשאי לטפל בהם?‬
‫כן, זה פחות או יותר הכול.‬
‫אני מתפקד יותר כמו סנדק.‬
‫בסדר, לובסטרונים, תכירו את הסבתא החדשה שלכם, ‬
‫ג'ואן.‬
‫המילה הראשונה של התינוקות!‬
‫בסדר, הם די חמודים.‬
‫טוב, אימא, זה רק מצב זמני.‬
‫יכולת לספר לי על זה.‬
‫כן, זה די יהרוס את המטרה‬
‫של כל ה "שבועה לסודיות" .‬
‫טוב או רע, אני רוצה לדעת.‬
‫אנחנו אמורים לחלוק דברים זה עם זה.‬
‫למה לדעתך ערכתי את כל ארוחות הערב ההן?‬
‫תטיפי, אימא.‬
‫אני יכול להכין ארוחות ערב.‬
‫תראי, דברים משתנים. החיים מסתבכים.‬
‫אני רוצה להיות חלק מהעולם שלך, ארתור.‬
‫לראות מי אתה הופך להיות. לעזור לך.‬
‫- טוב, ג'ואן, את אימא, נכון? - - כן.‬
‫מה זה אומר כשהם נסערים אבל מנומנמים בעת ובעונה אחת?‬
‫כשארתור היה ילד קטן, ‬
‫כשהוא התנהג ככה, המשמעות הייתה שהוא רעב.‬
‫קרציה, היא צודקת. הם בטח מורעבים.‬
‫אבל מה הם אוכלים?‬
‫כוכבי ים. הקטנים הסגלגלים, ורדרדים האלה.‬
‫עלינו למצוא עוד.‬
‫ג'ואן, את מעיין של ידע אימהי.‬
‫ג'ואן.‬
‫הוא איפשהו שם בחוץ, עיוור ובודד.‬
‫אבל הוא חי, נכון?‬
‫רכב השיגור הקטן שאיתרתי בזמן הפיצוץ, ‬
‫סרקתי בתוכו אדם אחד.‬
‫- קצב לב מואץ אבל יציב. - - זה נהדר.‬
‫ואז איבדתי אותו. איבדתי את האות.‬
‫הוא יכול להיות בכל מקום עכשיו.‬
‫הוא מובא בפני הדוכס.‬
‫אני לא מבינה איך אתה יודע את כל זה.‬
‫אתה אומר שאתה סוכן של איג'יס, אבל איך זה אפשרי?‬
‫איך אתה בכלל נמצא פה, וולטר?‬
‫למעשה, אני ג'ון.‬
‫ג'ון וו.‬
‫אלוהים!‬
‫בסדר, ארתור, אמרת שיש לך מידע לתיק שלנו, ‬
‫אז בוא ניגש לרכיכה.‬
‫עם מי יש לי את הכבוד?‬
‫זו אימא שלי, ג'ואן.‬
‫אימא, זה פלקסון.‬
‫סליחה. פט מרפי. לעזאזל, אני מצטער.‬
‫לא, אל תדאג, ילד. זה קורה.‬
‫וואו, פלקסון! כל כך נחמד מצדך לבוא הנה ולעזור לארתור.‬
‫אני מנסה להישאר גמיש בשביל הלקוחות שלי.‬
‫זהו זה! תאלפו את סוס הפרא הזה!‬
‫- תרכבו, בוקרים! - - לאט, קרציה.‬
‫מה אלה לעזאזל?‬
‫למה הוא פה?‬
‫קרציה, אני הזמנתי אותו. אנחנו צריכים את עזרתו, בסדר?‬
‫פלקסון, אלה התינוקות של לובסטרקולס.‬
‫הצלנו אותם מהדונלים‬
‫והם השתמשו בתינוקות כדי לאלץ את לובסטרקולס לשדוד את הבנקים.‬
‫לכל הרוחות! הנה הכפייה שלנו!‬
‫אני צריך לכתוב את זה, מה?‬
‫ג'ואן, את יכולה לקחת את סם ואת פיבי לחדר השני?‬
‫המבוגרים צריכים לנהל שיחה.‬
‫קדימה. תשחררו.‬
‫נשחק בבוקרים אחר כך.‬
‫תודה, אימא.‬
‫היי, צוואר-גומי!‬
‫נשבענו שבועת גיבורים לשמור על הלובסטרים האלה בסוד.‬
‫גיבורים לא מפרים את השבועות שלהם.‬
‫אבל, קרציה, אולי אם ניידע את איג'יס בנוגע לתינוקות‬
‫נוכל לשחרר את לובסטרקולס מהכלא, אתה יודע?‬
‫האם לא שווה להפר שבועה בשביל זה?‬
‫- אנחנו יכולים לאחד מחדש את המשפחה. - - כן.‬
‫ארתור, אתה מפתיע אותי, אתה מוכן להפר את ההבטחה שלך בכזו קלות?‬
‫אבל מה אם הפרת ההבטחה היא הדרך היחידה לעזור ללובסטרקולס?‬
‫המילה שלי היא האחריות שלי.‬
‫תרגיע, כחול.‬
‫אני לא אספר לאיש. חיסיון עו"ד-לקוח.‬
‫אל תנסה לבלבל אותי עם הז'רגון המשפטי שלך...‬
‫קרציה, זו רק דרך מגונדרת להגיד שגם הוא ישמור על הסוד שלנו.‬
‫מילת כבוד של גיבור.‬
‫בית המשפט יאפשר זאת.‬
‫מגניב, כן. שיהיה לכם יום טוב.‬
‫ "חנויות כוכבי ים בעיר?"‬
‫למה אתה לא לוחץ על כפתור הכוכב הקטן הזה?‬
‫זה לא מה שהוא מייצג, קרציה.‬
‫היי, חבר'ה!‬
‫מצאתי אותם.‬
‫כל הכבוד!‬
‫יש חנות אחת שמוכרת את הכוכבים הסגולים, ‬
‫אבל היא די רחוקה, ו...‬
‫המכונית שלי במוסך.‬
‫לג'ואן יש מכונית.‬
‫אתה יכול להשתמש בה. נכון, ג'ואן?‬
‫ביום שאביך נהרג, ‬
‫האימה נתן תשומת לב מיוחדת לאחיך.‬
‫איג'יס חשבו שהמשפחה שלך זקוקה להגנה.‬
‫אז הם גרמו לך להתחתן עם אימא שלי?‬
‫המשימה שלי הייתה לעקוב מרחוק וזה מה שעשיתי.‬
‫אבל אימא שלך הייתה כל כך יפה.‬
‫זו הקלישאה הישנה, אני מניח.‬
‫המרגל התאהב.‬
‫כשפרשתי משירות פעיל, ‬
‫רציתי שהיא תכיר את האני האמיתי, ‬
‫לכן הצטרפתי לקבוצת הכנסייה שלה, היחסים שלנו התפתחו...‬
‫רצית שהיא תכיר את האני האמיתי שלך, ‬
‫אז שיקרת לה מרגע שנפגשתם ובנית נישואין שלמים על סוד?‬
‫התכוונתי לספר לה. התכוונתי לספר לכולכם.‬
‫פשוט לא ידעתי איך.‬
‫היינו שמחים, ‬
‫והשנים חלפו מהר כל כך, ו...‬
‫וקיוויתי למצוא את הזמן הנכון, אבל הוא לא הגיע.‬
‫הזמן הנכון היה לפני עשר שנים!‬
‫ייתכן שלא הייתי ממש ישר בנוגע למי שהייתי, ‬
‫אבל מעולם לא שיקרתי בנוגע להרגשתי.‬
‫איך אנחנו אמורים לדעת את זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אבל אני יודע שרתבון התקשר אליי‬
‫כי הוא חשב שמשפחת אוורסט עדיין בסכנה.‬
‫הוא נתן לי את אותו מידע שהוא נתן לאוברקיל, ובעזרתו הגעתי אלייך.‬
‫אני לא צריכה שתציל אותי.‬
‫אני מניח שאת צודקת.‬
‫לא אפסיק לנסות.‬
‫בסדר, איפה הדבר המטופש הזה?‬
‫הוא מוכרח להיות כאן איפשהו. הנה.‬
‫אלוהים!‬
‫- שלום, ארתור. - - סופריאן.‬
‫מה אתה עושה פה? מישהו ראה שנכנסת?‬
‫אתה לא רוצה שאף אחד יגלה‬
‫את יצורי האטלנטיס הקטנים שאתה מחביא, נכון?‬
‫חכה, מי סיפר לך על זה?‬
‫אני סופריאן.‬
‫לא חשוב איפה אתה על כדור הארץ, אני יכול לשמוע אותך.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫מצאתי שאני זקוק לעוד קצת מהטיפול שלך.‬
‫בסדר, סופריאן, תקשיב לי. אני לא מוסמך להיות המטפל שלך.‬
‫ייתכן שפישלתי, ארתור.‬
‫ייתכן שפישלתי בגדול.‬
‫טוב, שב בבקשה.‬
‫אני מעדיף לשכב. חדר השינה בכיוון הזה, כן?‬
‫חדר השינה...‬
‫אני מקווה שקווין יחזור בקרוב עם כוכבי הים.‬
‫הילדים האלה לא בסדר.‬
‫תירגעי, פיבי.‬
‫תישארי באמבטיה.‬
‫ההורות הזו היא קטע מוזר.‬
‫מה קורה אם אתה מפשל?‬
‫כל שאתה יכול לעשות זה לאהוב אותם ולעשות כמיטב יכולתך.‬
‫מוכרח להיות בזה יותר.‬
‫להיות הורה זו עבודה קשה.‬
‫אף אחד לא יכול לעשות את זה מושלם.‬
‫אבל אני הקרציה.‬
‫אבל כולנו מפשלים לפעמים.‬
‫את לא, ג'ואן.‬
‫במיוחד אני.‬
‫כשאבא של ארתור ודוט נהרג, אני...‬
‫נאבקתי.‬
‫לא הייתי שם בשבילם.‬
‫את אימא מדהימה.‬
‫ודוט וארתור נהדרים.‬
‫- באמת? - - כן!‬
‫אבל דוט עוברת איזשהו משבר שהיא לא מדברת איתי עליו.‬
‫וארתור, טוב, טעיתי בקשר לארתור במשך כל כך הרבה שנים.‬
‫ועכשיו הוא כל כך בסדר.‬
‫אני חושב שמה שאני צריך זה ניצחון גדול.‬
‫פעולה החלטית שתגרום לאנשים להריע שוב.‬
‫החלטיות יכולה להיות מוערכת יתר על המידה.‬
‫מה בדבר פירוק מנשק גרעיני?‬
‫כולם מדברים על זה. אני יכול לאסוף את כל הנשק הגרעיני בעולם, ‬
‫לשים אותו ברשת גדולה, ולזרוק אותו לשמש.‬
‫אני חושב שאתה צריך להניח לאנושות לטפל בדבר הזה לבד, בסדר?‬
‫תראה לאנשים שאתה מכבד את העצמאות שלהם‬
‫ואת ההישגים שלהם, ואולי את המונומנטים הלאומיים שלהם.‬
‫הבנתי. גם אתה לא אהבת את מחוות "מגדל השטן" שלי.‬
‫זה קצת הפתיע אותי, למען האמת.‬
‫תן לאנושות להבין איך אתה מרגיש לגביה, זה מה שאמרת.‬
‫עכשיו הם שונאים אותי יותר מתמיד, וזה רק ילך ויחמיר.‬
‫סליחה, יחמיר?‬
‫אתה רוצה לדבר על זה?‬
‫ברגע שהם יגלו בקשר לא. מורגן פרל.‬
‫לא, מה... מה קרה לא. מורגן פרל?‬
‫השארתי אותו על ראש הפירמידה שלנו בגואטמלה.‬
‫השארת אותו שם? לבד?‬
‫כן! ניסיתי לחלוק את רגשותיי!‬
‫תראה, בסדר. אני יודע, פישלתי.‬
‫פישלת?‬
‫הוא מסתובב בג'ונגל בזמן שאנחנו מדברים.‬
‫הוא בטח ימצא את דרכו החוצה.‬
‫ואז הוא יתחיל לדבר שוב.‬
‫אתה חושב שמישהו ירגיש אם אני אקפיא אותו‬
‫ואז אשים אותו איפשהו כמו אנטרקטיקה?‬
‫רק למשך עשור או משהו כזה?‬
‫כן, אני חושב שאנשים ישימו לב לזה.‬
‫אז אנחנו צריכים תשובה אחרת. הצעות?‬
‫עוף לגואטמלה, ‬
‫תאסוף את א. מורגן פרל, ותחזיר אותו הביתה.‬
‫הצעות אחרות?‬
‫לא! זו התשובה היחידה, סופריאן. וזו לא הצעה.‬
‫- ארתור? - - מה קורה, קרציה?‬
‫אכפת לך? אנחנו באמצע טיפול.‬
‫יש לנו עוד חברה, דופקים על הדלת.‬
‫בסדר. סליחה, סופריאן.‬
‫זה בסדר.‬
‫אני אשכב פה קצת ואחשוב על האפשרויות שלי.‬
‫לך לגואטמלה.‬
‫מי שם?‬
‫הסוכנת מירנדה לי מאיג'יס.‬
‫קרציה, מה מירנדה עושה פה?‬
‫לא אתן להם לקחת את הילדים שלנו!‬
‫בסדר. בוא נישאר רגועים.‬
‫יש מיליון סיבות אחרות שאני לא יכול לחשוב עליהן שהיא תהיה פה.‬
‫אתה מתכוון להזמין אותי פנימה?‬
‫כן, בוודאי. כן.‬
‫הי, שלום. תיכנסי.‬
‫את זו שאני מחבב?‬
‫הי, ארתור.‬
‫ארתור?‬
‫היי, תיכנסי.‬
‫אני מתנצלת על הביקור הלא מתוכנן, אבל ככה עובדת "מפקדת הערכה".‬
‫סליחה. מה?‬
‫מפקדת הערכה.‬
‫אני לא חושב שאני יודע מה זה.‬
‫לאיג'יס יש מפקדת הערכה‬
‫כשמישהו הוא מועמד סופי לחמישיית הדגל‬
‫אז אנחנו מועמדים סופיים לחמישיית הדגל באופן רשמי?‬
‫כן. ואנחנו רק רוצים לוודא שאתם לא מסתירים סודות עמוקים ואפלים.‬
‫ייקח לי רק כמה דקות להתקין את זה.‬
‫בטח. כן.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫ארתור, אני יודע שזה היה החלום שלך להצטרף לחמישיית הדגל, ‬
‫אבל הנוכחות של איג'יס כאן מסכנת את הילדים.‬
‫כן, אבל, קרציה, אם נצטרף לחמישיית הדגל, יהיה לנו סיכוי טוב יותר‬
‫לגרום לאיג'יס לסייע ללובסטרקולס ולילדים.‬
‫אתם מוכנים?‬
‫רק שנייה, בבקשה.‬
‫אתה בפנים, קרציה?‬
‫אם אתה חושב שזה יעזור, חבר.‬
‫אני חושב.‬
‫בסדר. איפה את רוצה אותנו?‬
‫שבו שם, בבקשה.‬
‫קרוב יותר, בבקשה.‬
‫קרוב יותר.‬
‫טוב מאוד.‬
‫אל תיגע בזה, בבקשה.‬
‫תודה.‬
‫עכשיו, קרציה, אם אתה רוצה להיות ראשון, ‬
‫עליי לשאול אותך כמה שאלות.‬
‫אני ספר פתוח. דפדפי כאוות נפשך.‬
‫בטופס האיג'יס שלך סימנת "וי" בתיבה של‬
‫ "אובדן זיכרון מסיבי מסתורי" .‬
‫באמת?‬
‫נזכרת במשהו? יש לך הבזקי זיכרון לאחרונה?‬
‫לצערי, לא.‬
‫מה לגבי דחפים בלתי נשלטים? או הדחף לאלימות?‬
‫קרציה לא יפגע בזבוב.‬
‫אלא אם כן הזבוב היה נבל.‬
‫זו הייתה תשובה לא נכונה?‬
‫אני רק חייבת לשאול את השאלות.‬
‫גיבורים עלולים להפוך לבלתי יציבים תחת לחץ. לעשות דברים מטורפים.‬
‫כלומר, תראו את סופריאן.‬
‫ארתור, תורך.‬
‫זו הלהקה של השכן שלי. הם גרועים.‬
‫אני דווקא אוהבת את זה.‬
‫למוזיקה יש צליל נוגה של רעב.‬
‫זה נכון.‬
‫היי, קווין חזר עם ה...‬
‫תסתום.‬
‫הי. אני אימא של ארתור, ג'ואן.‬
‫אימא, זו מירנדה מאיג'יס, ‬
‫והיא כאן כדי לראיין את הקרציה ואותי‬
‫כיוון שאנחנו מועמדי גמר לחמישיית הדגל.‬
‫חמישיית הדגל.‬
‫וואו.‬
‫אל תתייחסו אליי. אני אלך להכין קפה.‬
‫ארתור, כתוב פה שהייתה לך היסטוריה מתועדת של בעיות נפשיות.‬
‫למעשה אבחנו אותי לא נכון.‬
‫כרואה חשבון.‬
‫אני יכולה להסביר.‬
‫אל תעשי את זה. אולי את לא צריכה לעשות את זה.‬
‫זו הייתה טעות.‬
‫חשבנו שארתור היה כפייתי בקשר לאימה, ‬
‫אחרי שכולם חשבו שהוא מת, ‬
‫אבל ארתור צדק‬
‫ואנחנו טעינו.‬
‫אני טעיתי.‬
‫אני מתנצלת.‬
‫זה בסדר, אימא.‬
‫כל מה שקרה לי, כל מה שעשיתי, זה...‬
‫מה שעשה אותי האדם שאני היום.‬
‫זה לא היה כל כך נורא. נכון?‬
‫שנאתי את זה.‬
‫תודה לשניכם על הזמן והכנות שלכם.‬
‫משלוח כוכבי ים.‬
‫קווין! נפלא לראות אותך. אתה מציל חיים.‬
‫אכניס אותך לחדר האמבטיה. תסלחו לנו.‬
‫בסדר.‬
‫קווין הוא השרברב שלנו.‬
‫כן, הוא עושה עבודה מדהימה עם נחושת.‬
‫מירנדה?‬
‫אני יודע שזה בטח מוקדם מדי כדי שתגידי משהו, ‬
‫אבל את יכולה להגיד לי איך היינו?‬
‫אתם עדיין במרוץ.‬
‫ארתור. תראה מי פה.‬
‫חשבתי על מה שאמרת‬
‫והבנתי שהתעלמתי מדפוס ההתנהגות השלילי שלי.‬
‫ורק רציתי שתדע‬
‫שאני מנסה להתחיל את התהליך של ריפוי פנימי, ‬
‫כדי שאוכל להתקדם לקראת הצגת האני העליון שלי.‬
‫מה? זה לא מה שהתכוונתי...‬
‫עכשיו, תגיד לחבר שלי מה שאמרת לי בזמן הטיסה.‬
‫טעיתי כשהחמרתי כל כך עם סופריאן.‬
‫הוא מנסה כמיטב יכולתו.‬
‫תמשיך.‬
‫ואני לא צריך לספר לאף אחד לעולם, ‬
‫איפה הייתי.‬
‫איימת על האיש הזה?‬
‫אני? לא.‬
‫זה לא הסגנון שלי.‬
‫אקח אותו הביתה עכשיו.‬
‫לא. אתה יודע מה, אני חושב שכדאי שאני אטפל בא. מורגן פרל‬
‫לזמן מה.‬
‫ואתה יודע מה לדעתי כדאי שתעשה?‬
‫אני חושב שכדאי שתיקח פסק זמן, סופריאן.‬
‫אני חושב שכדאי שתצא להליכה ארוכה.‬
‫- על הקרקע? - - כן!‬
‫אולי תשב על הספה.‬
‫אתה זוכר איפה אתה גר?‬
‫אפשר להזמין לך אובר?‬
‫או שאתה רק רוצה להתכרבל בתנוחה עוברית?‬
‫זה...‬
‫באמת, פיבי.‬
‫תאכלי את הדייסה שלך.‬
‫אני לא מבין. אלה כוכבי הים הנכונים.‬
‫למה הם לא אוכלים אותם?‬
‫הם לא אוהבים את זה.‬
‫לא אמרת שלובסטרקולס לועסת את המזון בשבילם?‬
‫- כן. - - אולי תכין מזה פרפה.‬
‫היי, תודה, אימא.‬
‫אני לא רוצה שהמתוקים האלה יהיו רעבים.‬
‫לא, לא על זה. על מה שעשית שם קודם עם מירנדה.‬
‫אף פעם לא ידעתי באמת אם קיבלת את זה שאני גיבור-על.‬
‫אני רוצה שתהיה מי שתהיה.‬
‫אני רוצה להיות חבר בחמישיית הדגל.‬
‫בסדר.‬
‫אני צריך...‬
‫אתם שניכם באמת החבר'ה הטובים, נכון?‬
‫ג'ואן, אנחנו מנסים להיות.‬
‫היי, חשבתי שאולי...‬
‫הוא שם את זה בפה.‬
‫הטעם...‬
‫חודר לחך...‬
‫תוקף את בלוטות הטעם שלי.‬
‫אלוהים!‬
‫אלוהים, קרציה!‬
‫זה עובד. אתה עושה את זה.‬
‫ג'ואן!‬
‫אתם אוהבים את זה?‬
‫בסדר.‬
‫הנה הרכבת.‬
‫באמת?‬
‫הוא עשה את זה שוב.‬