‏- סדרה מקורית של NETFLIX -
‏נתחיל לעבוד על התרופה מייד.
‏מה לעזאזל...?
‏ליאה! מה קרה? ‏-הם היו כאן.
‏מי? ‏-הזרים. ועכשיו הם מתים.
‏אוקיי, הם בטח יחזרו. אנחנו צריכים להתחיל.
‏רזמוס צריך לנוח.
‏אנחנו לא יודעים מה זה יעשה לו.
‏זה ירפא אותו.
‏איך את מרגישה?
‏את בוערת מחום.
‏בואי.
‏את בסדר, שרה?
‏בואי.
‏אל תעשה את זה.
‏זה נס של ממש.
‏תזכור מה הוא עבר. הוא עדיין חלש.
‏פרדריק, תנסה להבין מה זה אומר.
‏עבור העולם כולו. הוא יציל את כולנו.
‏רזמוס...
‏אני יודע שאתה ער, וששמעת אותנו.
‏אבא שלי אומר שאני חלש. ‏-לא, אתה לא חלש.
‏אבא שלך מפחד ממה שהוא עצמו יצר.
‏אבל זה בגלל שהוא לא יודע מה אתה.
‏נס.
‏אתה יכול להציל את כל האנושות.
‏עם כל יום שיעבור, ‏אתה תגדל ותתחזק, יותר ויותר,
‏ויום אחד תתחיל להבין את הפוטנציאל שלך.
‏אנחנו מוכנים? ‏-בקרוב.
‏פיאי בודקת את התוצאות ‏כדי לוודא שהכול תקין.
‏אוקיי. את יודעת איך זה יעבוד?
‏לא במאה אחוזים.
‏אני רוצה לעשות את זה.
‏אני רק רוצה להיות נורמלי.
‏אני יודע מה אני עושה.
‏מה אם זה ישתבש? ‏מה אם יקרה משהו?
‏אני אמורה להגן עליך. ‏-מה אם אני די מבוגר להגן על עצמי?
‏אתה אפילו לא יודע לקשור שרוכים. ‏-נכון, אבל אני לא צריך לדעת.
‏שתוק.
‏אולי אם תפסיקי ‏לקחת את הכול על עצמך כל הזמן,
‏אני אוכל להתחיל לקבל החלטות משל עצמי.
‏זה בגללה? ‏-מי?
‏ "מי"? אתה חושב שאני טיפשה?
‏שרה.
‏לא.
‏תפסיקי.
‏אנחנו לא צריכים תרופה.
‏זה יהרוג אותנו.
‏אתה לא אמיתי. ‏-אנחנו יכולים להרוג אותה.
‏יש לנו כוחות שהיא לא יכולה להבין בכלל.
‏למה שניתן לה לנצח?
‏היי.
‏אפשר? ‏-כן, בטח.
‏איפה מרטין?
‏הוא הלך.
‏גם פטריק הלך.
‏הם לא יחזרו.
‏זו לא אשמתך.
‏אלה שכבר לא נמצאים כאן...
‏קיבלו את ההחלטה לעזוב.
‏הם אלה שמאכזבים אותנו. ‏תזכרי את זה.
‏היא דפקה אותך, מרטין. לא הייתה לך ברירה.
‏עכשיו אתה מרגיש רע עם זה, וזה פתטי. ‏ככה זה עם נשים.
‏הן נכנסות לך לראש, ‏ומשתינות לך על תאי המוח...
‏פטריק, בוא לא נדבר על זה.
‏כן, בטח, בטח. ‏-ועכשיו תסביר לי,
‏איך בדיוק נוציא את הננו-קפסולות ‏ברגע שנגיע לאפולון?
‏אנחנו... ‏-אתה לא יודע?
‏אבל... ‏-אתה יודע שמישהו הצליח?
‏לא.
‏אז אנחנו יודעים לאן אנחנו הולכים, ‏אבל לא מה נעשה ברגע שנגיע?
‏בערך. ‏-אוקיי, נהדר.
‏תוכנית מעולה, פטריק.
‏אני רק מנסה לרוץ עם מה שיש לנו.
‏יש לך הצעה יותר טובה? ‏-לא, כלום.
‏אז בוא נוציא את הננו-קפסולות ‏ונסתלק מכאן.
‏זה נכון. זה בדיוק נכון!
‏אז מה?
‏צדקת. יש שני גנים שליטים.
‏מה זה אומר? ‏-זה אומר שאולי יש לנו תרופה.
‏אבל... מה?
‏הוא צריך לדעת עד כמה זה מסוכן, ‏ושיש סיכוי שזה ישתבש.
‏הוא יודע.
‏ומה איתך?
‏את מבינה שיש סיכוי שתאבדי אותו, ‏ושהטיפול הזה הוא בלתי הפיך?
‏פיאי...
‏אצטרך להרוג אותו אם הריפוי לא יעבוד.
‏מה?
‏זה לא יקרה. זה הסיכוי שלנו.
‏כן, סיכוי אחרון. ‏-אז בואי ננצל אותו עד תום.
‏אוקיי? ‏-אוקיי.
‏היי.
‏מה אתה עושה כאן? ‏-רק רציתי לראות מה שלומך.
‏שרה, את יודעת שכל זה... ‏אני עושה את זה כדי שנוכל להיות יחד.
‏אם אשרוד עד אז.
‏סליחה.
‏זה בסדר.
‏התחלתי לראות מין חזיונות כאלה...
‏התחלתי לראות את עצמי בתור ילד. ‏-אוקיי.
‏מה גרסת הילד שלך אומרת?
‏שאני לא צריך להירפא.
‏אני מסכימה עם זה.
‏אני לא מבין. ‏אני עושה את זה כדי שאנחנו...
‏כדי שנוכל להיות יחד?
‏רזמוס, תסתכל סביבך.
‏החור הזה שאנחנו תקועים בו...
‏אני לעולם לא אצא מכאן. ‏-את כן.
‏אם תישאר איתי, נהיה תקועים ‏בתוך קופסת נעליים סטרילית
‏עד שאני אמות מזיהום פשוט.
‏למה את אומרת את זה? ‏-כי זו האמת!
‏לא יהיו עוד ימים טובים. לא ככה!
‏אני מצטערת.
‏שרה, אסור לך לגעת בי!
‏זה מצחיק, נכון?
‏הייתי כל כך רוצה שיהיה לי את הדבר הזה ‏שאתה כל כך רוצה להיפטר ממנו.
‏הן ירפאו אותי בהקדם האפשרי.
‏אולי את לא מאמינה בנו, אבל אני כן.
‏בבקשה.
‏אנחנו יכולים להיות כל כך חזקים.
‏היא רוצה להשמיד אותנו.
‏סליחה! לא התכוונתי להבהיל אותך.
‏זה בסדר.
‏מה קורה?
‏את בחורה.
‏כן, בפעם האחרונה שבדקתי.
‏אז אני יכול לשאול אותך משהו? ‏-איך אוכל לעזור לך, בתור בחורה?
‏מה קורה?
‏זה...?
‏זה קשור לליאה?
‏היא מוצאת חן בעיניך, ‏ואתה מוצא חן בעיניה.
‏כן.
‏אז מה הבעיה?
‏אני מפחד.
‏ממה? ‏-שאאבד אותה.
‏זה טיפשי...
‏היי...
‏לא יקרה שום דבר לליאה, ‏אבל זה בסדר להגיד לה שאתה מפחד.
‏זה בדיוק כמו את ומרטין. ‏גם אתם לא מצליחים להבין איך זה עובד.
‏אני חושבת שאצלנו זה שונה. ‏-באמת?
‏תמיד משהו צץ ומפריע.
‏הווירוס.
‏סוף העולם.
‏פשוט האמנתי...
‏האמנתי שנועדנו זה לזה.
‏שנועדנו להיות יחד.
‏זה מה שהוא הבטיח לי. ‏-כן.
‏אם הוא היה עדיין כאן, מה היית אומרת לו?
‏הייתי אומרת לו שהוא אידיוט.
‏אוקיי. ‏אני חושב שאגיד לליאה משהו אחר.
‏כן, אני חושבת שזה רעיון טוב.
‏תודה, סימונה.
‏פטרה!
‏כן?
‏אוכל!
‏זה מלא בווירוס שחור. ‏תזרקי את זה, לעזאזל!
‏תזרקי את זה!
‏על הרגליים, עכשיו!
‏קומו, קומו!
‏אתן באות איתנו.
‏קדימה.
‏בואו.
‏בוא נזוז. ‏-כן.
‏קדימה.
‏אני מאפולון.
‏אני יודע שיש ביניכם ‏כאלה שחוששים מהשם הזה,
‏אבל היום אנחנו צריכים להניח בצד ‏את המחלוקות בינינו.
‏אני כאן כי אני צריך את עזרתכם.
‏כולכם ראיתם את זה,
‏את הווירוס שבא עם הגשם.
‏הוא הרג את אהובינו.
‏נדמה היה שאי אפשר לעצור אותו,
‏אבל לא רחוק מכאן יש נער, ‏שהוא המפתח לעצירת הווירוס.
‏אבל כוחות אפלים מונעים מאיתנו גישה אליו, ‏וזו הסיבה שאני עומד כאן עכשיו.
‏אני צריך את עזרתכם כדי למצוא את הנער.
‏הראשונים מבינכם שימצאו אותו...
‏אלו מכם שיביאו אותו אלינו,
‏יורשו לעזוב את אזור ההסגר.
‏אנחנו נמצא אותו, בסדר? ‏אנחנו נמצא אותו.
‏מה הדבר הראשון שתעשה ‏אחרי שנצא מאזור ההסגר?
‏אני אמצא שירותים נקיים.
‏אני אחרבן בענק, ואנגב את התחת ‏בנייר טואלט נקי, ואשטוף ידיים.
‏עם סבון. ‏-על זה אני מדבר.
‏זה יושב לי במוח כבר שש שנים. ‏-רואים.
‏מה איתך?
‏מה אתה תעשה?
‏אני רוצה בית.
‏אישה...
‏מישהי שתרצה אותי.
‏עבודה.
‏אני רוצה להתאפס פעם אחת בחיים.
‏מה?
‏לאן פטריק נעלם?
‏מה, אסור לי להיות רגיש? ‏-בטח.
‏מתוק שכמוך.
‏שתוק.
‏פטריק.
‏מה זה, לעזאזל?
‏שנחזור ונזהיר את האחרים, ‏אם הם חושבים שהם יכולים לעצור את זה?
‏לא, אנחנו ממשיכים הלאה.
‏אתה צריך לסמוך עליי.
‏היא רוצה להשמיד אותנו.
‏סמוך עליי.
‏ליאה? אני צריך לדבר... איתך.
‏אני רוצה להראות לך משהו קודם.
‏מה זה?
‏ברוך הבא.
‏אלה אנחנו.
‏וכל הדברים שעשינו.
‏כל הדברים הטובים.
‏שם זה כשעזרתי לך לבשל.
‏היית גרועה בזה. ‏-כן, שרפתי את האוכל.
‏זה היה אחרי שלא אכלנו שלושה ימים. ‏-נכון.
‏אבל לא כעסת. ‏-לא. לא עשית את זה בכוונה.
‏לא.
‏מה זה?
‏זה כשעזרתי לך למצוא משקפיים חדשים.
‏הם עדיין אצלך.
‏טוב, זה לא כאילו שיש המון משקפיים ‏שנראים טוב וזרוקים בכל מקום.
‏לא.
‏אני יודעת שאתה מפחד. ‏זה בסדר, גם אני מפחדת.
‏אבל כשמפחדים, זה עוזר להיזכר ‏בדברים הטובים שחלקנו. אוקיי?
‏אוקיי.
‏בוא איתי.
‏מתי אני יכול לקבל את התרופה? ‏-מה אתה עושה?
‏מתי אני יכול לקבל את התרופה? ‏-מחר.
‏אני לא יכול לחכות. אני במצב קשה. ‏-אני מבינה...
‏לא, לא נראה לי שאת מבינה! ‏אני משתגע כאן!
‏אל תקשיב לה.
‏היא משקרת.
‏רזמוס... ‏-למה אי אפשר לעשות את זה עכשיו?
‏זה לא מוכן.
‏אני רוצה את זה עכשיו.
‏רזמוס, תפסיק! תפסיק עם זה!
‏לך לחדר שלך.
‏אני אודיע לך כשזה יהיה מוכן.
‏אנחנו בסדר גמור.
‏היא לא רוצה שנהיה חזקים.
‏אתה לוקח את התרופה ‏רק כי היא אומרת לך.
‏היא רוצה שנהיה חלשים, ‏כמו שאבא אמר.
‏שתוק!
‏אני רוצה שזה ייפסק!
‏לא!
‏רזמוס!
‏אבל אנחנו התרחקנו מזה.
‏שנמצא דרך אחרת, או...?
‏זו הדרך הנכונה.
‏הנה.
‏מה לעזאזל...?
‏זה לא מוצא חן בעיניי.
‏המקום הזה נטוש.
‏מכונת המגנטים אמורה להיות במרתף.
‏מוכן?
‏זה עובד?
‏- מפלס 1 ‏גישה למורשים בלבד -
‏- מזוהם... -
‏מרטין, אנחנו רק צריכים... ‏-שקט.
‏- אפולון -
‏בוא.
‏מה זה, לעזאזל?
‏הם הזכירו מעבדה בווידאו?
‏לא, רק שהמגנט אמור להיות במרתף.
‏אמרתי לו שזה לא מוכן.
‏הוא לא לקח כמות גדולה, ‏הווירוס עדיין בתוכו.
‏למה הוא עשה את זה?
‏כי לא הייתה לי ברירה אחרת.
‏איך אתה מרגיש?
‏למה עשית את זה?
‏כי אני...
‏כי היו לי הזיות, ושמעתי קולות, ו...
‏הם אמרו לי...
‏מה?
‏מה הם אמרו?
‏היא רוצה שנהיה חלשים, כמו שאבא אמר.
‏אתה צריך אותי.
‏מה הם אמרו?
‏לא נראה לי שנוכל להוציא אותו.
‏אני חושב שהוא חלק ממני.
‏למה אתה אומר את זה? ‏-כי...
‏כי זה מרגיש ככה.
‏נכון?
‏הווירוס צריך גוף מארח כדי לשרוד, ‏לכן הוא גורם לך להרגיש ככה.
‏אבל זה לא אמיתי. זו רק תחושה.
‏אבל זה מרגיש אמיתי. ‏-כן, ככה זה עם תחושות.
‏מה הם עשו שם, לעזאזל?
‏אסור לנו להיות כאן.
‏מה אם הם לא מצאו את המכונה הזאת? ‏-הם בטח מצאו. היא חייבת להיות כאן.
‏לא נראה לי.
‏אני חושב שאנחנו צריכים ללכת.
‏היי.
‏נהיה מוכנות בעוד שעה. רזמוס יהיה בסדר.
‏כן.
‏היי...
‏התרופה לא תהרוג אותו, וגם לא את.
‏אבל פיאי... ‏אני לא יודעת אם הוא עדיין רוצה את זה.
‏הוא פשוט מפחד.
‏כן.
‏גם אני מפחדת.
‏נס. יצירת מופת.
‏אתה העתיד, רזמוס.
‏שרה.
‏מה קרה?
‏פיאי אומרת שניסית ‏להזריק לעצמך את התרופה.
‏כן.
‏אבל זה לא עבד?
‏לא, אני...
‏רציתי לקחת מנה שלמה, ‏אבל לא הצלחתי.
‏כשעשיתי את זה, ‏הרגשתי כאילו אני מתפרק מבפנים.
‏כאילו הכול... התפרק לחתיכות.
‏אני לא יכול להסביר את זה, ‏אבל זה הרגיש לא נכון.
‏אולי כי זה באמת לא נכון.
‏רזמוס, אתה ואני דומים.
‏אני תמיד הייתי חולה.
‏אני לא זוכרת איך ההרגשה לא להיות חולה. ‏בדיוק כמו שאתה מרגיש לגבי הווירוס.
‏אם זה מרגיש לך כל כך לא נכון, ‏אולי עדיף שלא תעשה את זה.
‏אולי אתה יודע יותר טוב מאחותך מה נכון.
‏שרה...
‏הווירוס הוא חלק ממך.
‏הצילו!
‏מרטין, הקעקוע.
‏מה לעזאזל...?
‏לא הייתם צריכים לבוא. ‏-היי!
‏מי אתה?
‏היי, היי, היי!
‏אם לא אעשה את זה, הווירוס ייפלט לחדר,
‏בעוד...
‏דקה ו-53 שניות.
‏מה אתה עושה, לעזאזל?!
‏היי!
‏הדלת!
‏היי, גבר! ‏-איך פותחים את הדלת הזאת?!
‏איך פותחים את הדלת?
‏מינון מוגדל, כן.
‏0.05 מ"ג.
‏הוא יצא מדעתו!
‏זה אמור להספיק.
‏דקה ו-20 שניות. ‏-לעזאזל!
‏תוציא אותנו מכאן עכשיו!
‏זוז אחורה. זוז אחורה!
‏לעזאזל!
‏תפתח את הדלת!
‏אני לא יכול. אני צריך לעצור את זה! ‏אני צריך להחזיק אותו בחיים.
‏אוקיי, בסדר, רק קודם תן לנו לצאת.
‏תפתח את הדלת. ‏-אולי נחשפתם לווירוס.
‏אני צריך לעשות לכם בדיקות. ‏אני לא יכול לשחרר אתכם סתם ככה.
‏תסתכל עליי.
‏היי.
‏אתה יודע בכלל אם זה יעבוד?
‏כן?
‏ניסית את זה כבר?
‏24 שניות. אז נדע.
‏עשר, תשע...
‏שמונה, שבע...
‏שש, חמש...
‏ארבע, שלוש...
‏תפתח את הדלת הדפוקה!
‏פטריק, היד שלו!
‏בוא הנה!
‏צא החוצה!
‏סגור את הדלת!
‏זה עבד. ‏-לא.
‏הלו!
‏מה זה המקום הדפוק הזה? מה?!
‏זה המקום שבו היינו אמורים לפתור את זה.
‏כאן היינו אמורים לנצח את זה, ‏אבל הווירוס כל הזמן נלחם חזרה.
‏אז ניסיתם להרוג את הווירוס?
‏אנחנו לא יכולים להשתלט עליו.
‏עם כל ניסוי נוסף, ‏הווירוס נעשה יותר ויותר תוקפן.
‏הוא הרג כל נבדק.
‏הוא ישמיד אותנו.
‏זה חסר טעם, אתם לא מבינים?
‏בבקשה, תהרוג אותי.
‏אני לא עומד בזה יותר.
‏פשוט תהרוג אותי!
‏רוץ!
‏היי.
‏הגיע הזמן?
‏כן.
‏תיכף.
‏ורזמוס בסדר עם זה? הוא בעניין?
‏כן.
‏אוקיי.
‏היי.
‏בואי הנה.
‏את חזקה, סימונה.
‏כשאת שמה בצד את כל הספקות, ‏את חזקה כמו שור.
‏זה קורה רק כי את מאמינה בזה.
‏אני לא יודעת אם אני באמת מאמינה... ‏-כן, את כן.
‏כל עוד את כאן, בסוף הכול יהיה בסדר.
‏הקרבת כל כך הרבה, ועכשיו תצילי את כולנו.
‏זו הרבה אחריות על הכתפיים שלי.
‏כן, אבל אני יודעת שתצליחי להתמודד עם זה.
‏קח. ‏-תודה.
‏אתה בסדר? ‏-כן.
‏אני לא רוצה. ‏-לא רוצה, מה?
‏התרופה, אני...
‏זה לא מרגיש לי נכון. ‏אני לא רוצה לעשות את זה.
‏אני מבינה, אבל...
‏פיאי אומרת שזו רק תחושה, ‏אבל היא לא יודעת איך זה מרגיש.
‏אני לא רוצה לעשות את זה. ‏-אפולון עלולים להגיע לכאן בכל רגע.
‏אני לא חושש מאפולון. ‏אני חושש ממה שאני אעשה אם...
‏אם לא אצליח לשלוט בזה.
‏אנחנו לא עושים את זה.
‏למה את לא אומרת כלום?
‏היי.
‏זה לטובתך.
‏לעזאזל, גבר!
‏אנחנו צריכים לחזור.
‏אנחנו צריכים לחזור ‏לפני שהם ינסו לרפא אותו.
‏אם הם ינסו...
‏הם ימותו, כולם.
‏היי...
‏רזמוס...
‏רזמוס, תהיה רגוע.
‏אל תזוז.
‏רזמוס, אנחנו נותנות לך את התרופה עכשיו. ‏-לא, אני לא רוצה אותה.
‏זה תיכף ייגמר. מתוק...
‏סימונה? ‏-רק תהיה רגוע.
‏הם מרפאים אותו? ‏-כן.
‏רזמוס, תירגע. ‏-סימונה...
‏סימונה, אני לא רוצה את זה!
‏אני רוצה שתשחררי אותי, עכשיו!
‏פיאי.
‏אני לא רוצה את זה! שחררו אותי!
‏לא, אני לא רוצה את זה!
‏פיאי, תפסיקי!
‏לא! תפסיקי!
‏תפסיקו! תקראו לשרה! לא!
‏סימונה!
‏סימונה, צאי החוצה!
‏סימונה!
‏סימונה... ‏-תירגע.
‏אני לא יכול לשלוט בזה. ‏-היי! תירגע.
‏אני לא יכול לשלוט בזה!
‏סימונה!
‏רזמוס...
‏סימונה!
‏סימונה, צאי החוצה!
‏לא.
‏כן.
‏ליאה, לא!
‏את צריכה ללכת, ליאה, צאי החוצה!
‏ליאה, לא...
‏לא! לא, ליאה!
‏לא, ליאה! ליאה, לא!
‏ליאה, לא!