Jag gillar att vara vampyrtjänare. Det är ett givande jobb.
Fast om man har ett jobb får man oftast betalt.
Det är snarare ett kall.
Det är inte så glamouröst.
Jag ville bli som Arman-
- men ibland känner jag mig mer som Redfield.
Det värsta är ensamheten. Jag är vaken när min herre sover.
Huset blir så tyst.
Det är ensamt. Men jag är vaken när han är vaken.
Jag är alltid vaken.
Hur skulle mitt liv se ut-
- om jag jobbade kvar på bageriet? Jag kanske skulle vara chef.
Då får jag basa över andra för en gångs skull.
Jag skulle få sjukförsäkring.
Jag skulle ha vänner och få lön.
Jag skulle få så mycket bröd jag kan äta.
Alla jobb har sina fördelar.
- God kväll, Guillermo. - God kväll, herre.
- Jag har ett kuvert till er. - Lägg det i kistan.
Tryck in det, bara.
Är det inne än?
Jag kan inte läsa. Det är för mörkt här inne.
Kallas jag till jurytjänst igen? Säg att jag är död.
Nej, det är häftigt. Jag lät testa ert dna.
Hur fick de tag på mitt dna? Stal de min sperma?
- Va? Nej. - Min sperma ska inte stjälas igen.
Jag vet inte vad ni pratar om.
Det här är vetenskapligt.
Okej.
Det som hände var att några häxor ville stjäla min sperma-
-och använda den till en trollformel.
Det funkade inte och det hamnade sperma överallt.
Det här verkar handla om uttråkade själar.
Man hittar sitt ursprung med hjälp av vetenskap.
Ni kan se om ni har några levande släktingar.
Levande släktingar?
Här är ni.
Ni har... Oj.
Ni har 200 000 släktingar i rakt nedstigande led.
- Det är mycket. - Är jag farfar?
Ni är snarare farfarsfar, fast 30 gånger om.
Jag blev vampyr under en konstig tid i mitt liv.
Jag var just då gift med 37 kvinnor.
Mina 37 fruar var inte så glada över att jag förändrades.
Jag blev grinig och sov hela dagen.
På natten var jag mest ute och drack blod.
Det var jobbigt för oss alla. Sen lämnade de mig.
Alla 37. Det var en tråkig kväll-
- för jag älskade verkligen 35 stycken av dem.
På den tiden tog fäder inte hand om sina barn.
Det var kvinnogöra.
I vissa fall fick en varg hjälpa till.
Jag ville besöka mina barn, men de var rädda.
Eftersom...
Jag var en vampyr som svävade utanför fönstret.
"Hej, ungar! Ni har min näsa!"
Det var sista gången jag såg dem. De är väl döda nu.
Vi kan ta reda på om nån av dem bor i närheten av er.
En av dem bor på Staten Island. Madeline.
Spännande!
Varför går vi till biblioteket?
Tar det lång tid?
Inte alls lång tid.
Jag har spännande nyheter.
Guillermo lät testa mitt dna.
Akta dig för spermahäxorna.
- Häxor stjäl sperma. - Det handlar inte om spermastöld.
Det är officiellt och kom i ett kuvert.
Jag lät testa allas dna.
Hur fick du tag på det?
Ni lämnar det efter er överallt. Det var inte svårt.
- Här är ditt. - Nej, tack.
- Lägg det i "bränna" -högen. - Vill du inte se det?
- Utmana mig inte! - Okej!
- Laszlo... - Våga inte.
- Vill du inte... - Stick.
- Så otrevligt. - Okej. Colin Robinson.
- Här är jag! - Var så god.
- Får jag en trumvirvel? - Nej.
Då gör jag det själv.
Jag skulle vara smickrad om häxor ville ha min sperma.
Det står att jag är vit till hundra procent.
Man har blandat ursprung. Det kan inte stå bara vit...
Oj, hundra procent vit. Inget mer.
Berätta mina nyheter.
Okej. Han har över 200 000...
200 000 levande ättlingar i rakt nedstigande led.
- Bra jobbat. - Tack, Laszlo.
Grattis, Nandor. Du har spännande säd.
Men berätta inte för häxorna. Då kommer de och tar dig.
Det är säd av högsta kvalitet och tack vare honom vet de om det.
De vill ha mer. De gör magneter av den.
- Jag är farfar. - Du vet...
- Förstör inte nu. - Det skulle jag aldrig göra.
- Tack. - Den store Djingis Khan...
- Jag visste det! - har 16 miljoner ättlingar.
Det kan man kalla säd.
- Varför nämner han Djingis? - Bor nån i närheten?
Ja, han har ett barnbarnsbarn i 30:e generationen-
-som bor här på Staten Island.
Testade du ditt dna, Guillermo?
Ja, men ni är nog inte intresserade av resultatet.
- Förmodligen inte. - Tack för att ni kom.
Jag är mest mestis, vilket jag redan visste.
Jag är 3,12 procent holländsk.
Det är häftigt.
Det visar mitt familjeträd.
Här är den holländska familjen. De heter Van Helsing.
Det... Det är ju jättekul.
Jag vet inte om ni känner till Van Helsing.
Han är en ökänd vampyrdödare. Jag har Van Helsing-blod.
Det är...
Men han fanns inte på riktigt, så... Han är inte verklig.
Är han? Vampyrer finns, men...
Det kanske finns en vampyr...
Oj. Jag älskar vampyrer.
Men jag har råkat döda två.
Backa!
Jag mår konstigt nu.
Vad åt jag till lunch? Jag åt...
Vitlök.
När jag var människa hade jag rosiga kinder.
Men man kunde aldrig skönja ett leende mellan kinderna.
En natt förändrades allt.
Nadja kom in genom fönstret och tog mitt liv.
Hon öppnade ett fönster till min själ och släppte in mörkret.
Jag skapar nåt särskilt till henne.
Den är inte klar, men hon kommer att bli imponerad.
Jag är trött. Kan du knyta fast den?
- Faktiskt... - Vad fan håller du i?
Lägg bort den! Det är en träpåle, din knöl!
- Du ville ha trädgårdspinnar... - Ta bort dem! Var hittade du dem?
- Amazon... - Hoppa in i bilen...
- och kör dit. - Det är på nätet.
Knip igen! Och knyt fast den här! Jävla dummerjöns.
Pålar. Det finns inget värre att ta in i huset. Hårdare!
Nandor har 200 000 ättlingar.
Det är mycket färre än Djingis Khan.
Vi ska besöka en av dem.
Hon heter Madeline.
Jag svävar upp till fönstret och tittar.
Jag ska inte presentera mig än. Jag vill inte skrämma henne.
Jag behöver ert fulla stöd just nu.
Hon ska få lite gåvor. Hon får en nalle.
Jag klarar inte av att vara uppmuntrande.
Det känns som att jag äter upp mig själv.
Det är dags.
Knacka inte på fönstret.
Jag ser henne. Hon sover.
Hur ser hon ut?
Lite äldre än jag hade förväntat mig.
Jag försökte säga det. Hon är 94!
- Så ung! - Låt bli fönstret.
Hon rör på sig! Jag knackar på fönstret.
- Nej. - Nej, herre, gör det inte.
Madeline! Knack, knack, knack!
- Vakna! - Fan.
Åh! Hon är vaken!
Kom till mig, mitt barn.
Den här är till dig.
Din farfarsfar är här. Säg hej.
- Det är... - Åh, nej.
Jag borde inte ha knackat, men ni hetsade mig.
Hetsar man nån om man säger:
"Knacka inte på fönstret under några omständigheter"?
- I så fall hetsade jag dig. - Precis.
Du är en hetsare. Guillermo är en hetsare.
Ni såg en chans att hetsa och ni hetsade.
Okej.
Guillermo! Vad är det för känsla jag känner?
- Det är sorg, herre! - Sorg?
Jag gillar det inte.
Vänta! Nandor! Hur ska jag komma ned?
Du hetsade mig! Du får ta trappan!
Man ska inte bli fäst vid människor. De lever inte länge.
Som med min älskade Gregor. Han återföds och dör.
Om och om igen.
Varje gång han återvänder väcks vår kärlek som en eldsflamma-
-och sen blir han av med huvudet.
Se, vilket vackert hår han hade här.
Jag gillar när han är underdånig, men inte så där.
Titta där!
Gregor
Du är den raraste pojken
Jag måste akta mig så att inte Laszlo ser.
Min rara Gregor Hör du mina ord?
Gregor, hör mig när jag sjunger din sång
Gregor, hör du mig?
Nadja! Nadja!
Jag är Gregor!
Nadja!
Nandor har bjudit in oss till Madelines begravning.
- Det är ju i en kyrka. - Det är ju begravning.
Det är kväll. Varför är folk här?
- Jag sköt fram tiden. - Hur gjorde du det?
Jag ringde och bombhotade dem.
- Jag kan inte gå in dit. - Gör det för Madeline.
Titta på glasfönstren.
Det är J-mannen.
Vi ska in i en kyrka. Jag blir nervös av blotta ordet.
Jag... Det finns inte mycket som skrämmer mig, men...
- Varför kan hon gå in? - Hon är inte vampyr!
Jag kan gå in.
Energivampyrer har inga problem med religiösa byggnader.
Det är rika jaktmarker.
Du får gå in i stället för oss, så står vi här ute.
Det handlar inte om mat, utan om mitt-
- barnbarns barnbarns barnbarns barnbarns barnbarns barnbarnsbarn.
- Snälla? - För fan. Okej, då!
- Madeline! - Jag kan gå in.
- Jag har inga problem med det. - Laszlo.
Det är med största sorg och saknad-
- som vi tar farväl av Madeline Darvish.
Hon hade inga egna barn, men var en modersgestalt för många.
- Vi ställer oss upp. - Ställ dig upp själv, din jävel.
- Tack för att ni kom. - Nandor, vi måste sticka.
Jag vet inte hur länge jag klarar mig.
Min mascara rinner på grund av allt blod.
- Du är jättefin. - Jag måste ut härifrån.
- Jag klarar det inte! - En fin mässa, men jag brinner.
- Tack för att ni kom. - Jag går. Jag tittar hellre på tv.
Tack, Colin Robinson.
Herrens hus ska vara mitt hem så länge jag lever.
Guillermo! Jag brinner. Hämta vatten!
Så sorgligt. Jag saknar henne verkligen.
Det var vigvatten. Försöker du döda mig?
Hon var så ung.
Vill nån från släkten säga nåt?
Det går bra nu.
- God natt, min älskling. - God natt, min älskling.
Vi ser en röd kombi av äldre modell.
Patient på flykt.
Min kompis Sean gick till affären för att köpa godisremmar.
- Det fanns bara familjepack. - Tyst. Titta.
Oj! Va? Jävlar.
Herregud! Herregud! Jävlar!
- Herregud! - Vad var det där?
- Nadja! - Mår du bra?
- Ursäkta! - Du!
Nej, vänta! Herregud!
- Nadja! - Den där är inte din!
Hallå!
- Nu kommer snuten. - Hallå!
Nadja? Nadja!
Fan.
Nadja!
- Jesk? - Älskade Nadja, jag hörde ditt rop.
Ödet har fört hit mig för att vara med dig.
Jesk, du borde inte vara här.
Min make bor här.
Han är en stor och bred man som älskar att bitas.
Man kan inte förneka ödet.
Vem är det här, min älskling? Din älskare?
Nej, det är min vän från puben. Vi snackar lite, bara.
Jag är här för Nadjas skull.
Nadja är min fru. Jag ska hugga huvudet av dig.
Det behöver du inte göra.
Det har jag alltid gjort.
- Va? - Jag vet vem du är.
Ditt yttre har förändrats, men du är densamme.
Du återföds, hittar henne och jag hugger huvudet av dig.
Jävlar.
- När jag var tjuven? - Jag höll i yxan.
- När jag var sjökapten? - Jag var på båten med svärd.
När jag red över slagfältet...
- Det var jag. - Utforskaren i Amazonas?
Jag tipsade infödingarna.
- När jag var mus? - Jag var katt.
- När han var tvätterskan? - Vi kan hålla på hela natten.
Älskling, så busig du är.
Varje gång han dyker upp börjar du gråta.
Det kan jag inte tolerera.
Du är min älskling och jag sätter stopp för sånt fuffens.
En galen riddare i en blank, svart mantel.
- Åh, Laszlo. - Det här är sjukt.
- Ska vi sätta igång? - Nej.
Han kan väl få åtminstone ett helt liv?
- Vill du det? - Ja.
Jag föreslår att du sticker härifrån och aldrig kommer tillbaka.
Jag ger min fru allt som hon behöver. Förstått?
Hej då.
- Vi kanske ses i nästa liv. - Kanske inte.
Okej. Jag går.
Vi kanske ses.
Min älskling, jag har skapat nåt till dig.
- Här är din överraskning. - Det är jag!
Det är det vackraste som mina ögon har skådat!
Farväl, Nadja!
Laszlo, vad fan har du gjort?
Nej, min käraste. Det var inte mitt fel.
Du ska få vara ifred... tillsammans med vad han nu hette.
Gregor. Tack för den här tiden. Vi ses snart.
- Guillermo? - Ja, herre?
- Mår du bra? - Jag är bara trött.
- Är du säker? - Ja. Dags att sova.
Vad fick du veta om dina anor?
De var bara vanliga mexikanska...
- Piñatabönder. - Ja.
Inget att skämmas för. Folk älskar piñator.
Nån måste föda upp de färgglada åsnorna.
Tack, herre.
Tack för din hjälp i dag när jag var så sorgsen.
Men du kastade vigvatten på mig!
- Minns du? Det brände! - Förlåt.
Varför gjorde du så? Upprörande!
Aj, mina brännskador!
På grund av vigvattnet som du kastade på mig.
Det blir avdrag för dig och du får vara min tjänare i ett år till.
God natt.
Guillermo? Tänker du allvarliga tankar nu?
Nej.
Nej, sånt gör väl inte du.
- God natt. - God natt, herre.