PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Ach můj Bobby!
Za kým jedeme dnes?
Za Wesleym!
- Jo! - Pěkný!
Je mu 30 let, je z Kansas City v Missouri.
Je komunitní aktivista.
- Úžasný! - To beru!
Taky pomáhá!
Wesley je svobodný otec 10leté Nevaeh.
Pozpátku „heaven", tedy nebe.
To je krásný!
Nominovala ho jeho máma, Dawn Henderson.
Nominovala jsem Wesleyho, protože je to úžasný mladík.
Dokázal to, i když jsem to nečekala.
Pohni Miku! Přidej.
Wesley založil nadaci, aby upozornil na lidi s postižením.
Invalidní, ale validní. Zabýváme se cvičením a stravou,
což pomáhá lepšímu nastavení mysli.
Vozík
jej nedefinuje.
V mládí jsem dost zlobil.
Vím, že jsem chtěl zapadnout
a vypadat jako ostatní.
Byl jsem inspirovaný a motivovaný
jedinými možnými vzory v okolí, což byli dealeři drog.
Žil jsem nezodpovědně a všechno mi bylo jedno.
věděl jsem,
že jednou umřu, nebo skončím ve vězení.
Pět dní po 24. narozeninách
jsem byl opakovaně střelen do břicha.
Přišli za mnou
a řekli,
že je od pasu dolů ochrnutý.
Nejhorší den mého života.
Dva roky upoutaný na lůžko, vzhůru byl jen pár hodin denně.
Hrozně jsem brečel.
Po nocích jsem se často jen mlátil do nohou,
protože byly k ničemu.
Nenáviděl jsem se.
Nechtěl jsem,
aby mě viděli jako postiženýho kluka.
Wesley byl naštvaný.
Nemohla jsem ho opustit.
Ahoj, tati.
Ahoj. Jak bylo ve škole?
Dobře.
Bylo to náročné
celých sedm let.
Chci, aby měl lehčí život
a aby byl nezávislý.
Aby se nemusel na nikoho spoléhat.
Vezmi zelené fazolky.
Ve slabosti jsem našel sílu.
Má dcera říkávala,
že vozík je židle Supermana.
Musím pro ni být Superman.
Cvičím sedm dní v týdnu.
Moc mě to baví.
Ležením jsem hodně zhubnul
a dřív jsem zhubnout nedokázal.
Hrozně moc se zlepšil a má za sebou dlouhou cestu.
Já ale věřím,
že ho pořád něco drží.
Lidi si myslí, že jsem pořád ten samý Wes.
Chci svůj starý život pustit k vodě.
Dorůstám do nového.
Wesleyho čeká společenská ace.
Sbírka pro jeho nadaci Invalidní, ale validní.
Ano! Ano, ano, ano!
Naším úkolem je...
Aby sundal triko a vyfotil
spoustu fotek na Instagram.
Nebo...
Aby se cítil svobodný
v srdci i domově.
- Jo. - To je ono.
PRVNÍ DEN
ZTRACENO V PŘEMĚNĚ
Krásně tam najíždíš, Tane.
- Díky. - Páni.
Můžeme, kluci?
Jen se upravím.
Tak jdeme, Karamo.
To nemůže být bezpečné.
- Ahoj, krásko. - Ahoj.
- Jak se máš? - Můžu dál?
Já jsem Bobby, obejmeš mě?
- Jak se máš? - Moc mě těší.
Jestli někdy přijde pět chlapů,
nepouštěj je dál, ano?
Jak se máš?
- Jak se máš? - Celá rodina má neskutečně krásný vlasy!
Wesley má ten nejširší
a nejzářivější úsměv.
Podíváš se na něj a směješ se.
Je to nakažlivé.
Tohle je náš hlavní pokoj.
Je tu čisto!
Kdyby se tu něco válelo, tak bych tu neprojel.
Co je šampionát vozíčkářů NPC?
Kulturistika.
Mimochodem, byl jsem první.
Jo, to věřím!
Víš, že dělá shyby i s vozíkem?
Bez úlevy 15 kil žádnej shyb neudělám.
Sotva udělám sérii se svou váhou.
Tomu nikdo nevěří.
Projet po pokoji vypadá docela obtížně.
Je to náročný.
Tady jsou věci, jak se tam dostaneš?
Tohle je šikovná věcička.
- Jasně. - Normálně to vezmu
a normálně to popadá na zem.
A když to chci vrátit,
tak to nejde, takže to zůstane dole.
Wesley nepotřebuje, aby mu někdo pomáhal.
Spálil ses tu někdy?
Jasně, že jo.
Takhle to můžu ovládat.
Všechno v domě
je složitější, než je nutné.
Chceš vidět, jak sem chodím?
Takhle sem vjedu,
nikdy nejdu k zrcadlu,
protože se tam nedostanu.
A vyjíždím takhle.
Prostě se tam nemůžu
ani nijak otočit.
Nejde to.
V bývalé škole jsme dělali volby.
A kdo vyhrál?
- Hillary Clinton. - Fakt?
- Plácneme si! - Ale...
Ale potom to vyhrál Trump.
Po škole se šíří drby.
Že hlasoval pro sebe.
Tajně pro sebe hlasoval.
Slyšeli jste sami.
Baví mě vařit.
A co teďka nezvládneš,
ale chtěl by ses to naučit?
Vařit různorodější jídla.
Soustředíme se na zdraví.
Když nejím správně,
jsem deprimovaný Wesley s nadváhou.
- Jídlo je lék. - Přesně tak!
Když se dobře najíš, máš dobrou náladu
- a nejsi z toho mrtvý. - Přesně.
Nesouhlasím.
- Miluju sacharidy. - Nejsi vhodný příklad.
Ameriko, neboj se sacharidů.
Miluju sacharidy.
Máš tu anděla a ďábla.
- Na každém rameni. - Já jsem anděl,
protože jím, co chci.
Pro co máš slabost?
Já pro dort. Co ty?
- Máslo a sýr. - Máslo.
Pálivé křupky.
Miluju pálivý křupky!
Můžu prolézt kuchyni?
- Do toho. - Perfektní.
Než probereme šatník, sojka mi práskla, že jsi býval
zlobivý.
Dospívání bylo blbý.
Krádeže a tak. Jediné, co se dalo dělat, bylo prodávat drogy.
Nic jiného jsem neznal.
Oblékal ses podle toho?
Před nehodou ne.
Jsi dospělejší.
Jsi v čele organizace, kterou jsi vytvořil.
Hádám, že je důležité se podle toho oblékat,
abys lépe reprezentoval.
Chci něco dospělejšího.
Snažím se zjistit, kdo je Wesley.
Je něco, co si myslíš, že nemůžeš nosit, protože
tě to omezuje?
- Nemám rád saka. - Aha.
Je to kvůli kolům.
Zachytává se tam.
A když prší,
mám za chvilku úplně špinavé boky od kol,
protože jsou mokrá.
Chtěl bys sako?
Strašně moc bych ho chtěl.
Třeba mi to pomůžeš vymyslet.
Ne třeba, ale určitě.
Vymyslím to.
Jak dlouho máš své nádherné vlasy a vousy?
Naposledy mě ostříhali v den, kdy mě postřelili.
Nějak se toho držím.
Vyhovuje mi,
že když se někdo zeptá, jak dlouho
pěstuju vlasy, neřeknu, že je to pár let,
ale že je to od postřelení.
Vždycky si na to vzpomenu.
- Je to šest let. - Zlatíčko.
Nejlepší věc, co mě potkala.
Promiň, že ti sahám na bicepsy.
- Ahoj, ty jsi Dawn? - Ahoj.
- Jsem Dawn. - Antoni, těší mě.
Jak se máš?
Moc mě těší, vypadáš úchvatně.
Moc ti děkuju.
Pojď za námi.
Díky za jeho nominaci.
Je to poklad.
Jsem na Wesleyho hrdá. Mohl to vzít za špatný konec.
Bylo to hrozně těžké přijmout.
Dva roky byl upoutaný na lůžko. Přímo tady.
Má přes 100 kilo a já ho musela zvedat
a dostat ho do vany, aby se umyl
a pak ho zase nějak dostat z vany.
Pořád je to těžký.
Chodím sem prát, pračka je ve sklepě.
Radši bych to nedělala, ale musím.
Chci, aby se mu vedlo lépe
a já se o něj nemusela bát.
Hrozně moc jsem dospěl.
Přišel jsem na to, kdo jsem.
Svoje vlasy miluju,
ale lidé v nich vidí mé staré já.
Nevidí to nové. Nové jsou jen vousy.
Prosím, nech si vousy.
Neboj, svoje vousy miluju!
Mám pocit, že mi tu říkáš,
že tvé vlasy neodpovídají tomu, co je uvnitř.
Chceš drobnou změnu a proto jsem tady.
- Změníme to. - Těším se.
Dobře.
To muselo být těžké.
Vzdala ses života.
Bylo to fakt těžký.
Hodně.
Přišla jsem o vztah.
Přišla jsem o dům.
Jen jsem se o něj starala.
O jeho potřeby.
Zvládla jsi to.
A pro sebe jsem nechtěla nic.
Dělala jsem.
Poděkoval ti?
Nemusí mi děkovat.
Udělala bych to i tak.
Ty jsi úžasná a báječná máma.
Je neskutečně hetero,
že jo?
- Páni. - Jo, fakt je.
- Jak se máš? - Skvěle.
Konečně tě tu mám.
Vidím tohohle Wesleyho,
který se směje, je šťastný,
spokojený, úžasný.
Zajímá mě, jaký byl Wesley předtím.
No, znáš to.
Vyrostl jsem na East Side.
Tam jsou gangy, drogy.
Vykašlal jsem se na školu a jezdil po okolí s pistolí.
Byl jsem rád, že jsem se dožil 21.
Slavil jsem to jak zvolení prezidenta.
- 21! Zvládnul jsem to! - Jo.
Když mě ve 24 postřelili,
tak jsem ležel a nějakou lítost jsem cítil,
ale říkal jsem si, že jsem přežil dlouho.
Než tě postřelili,
měl jsi...
Měl jsi pocit, že se něco stane?
Bavil jsem se s bývalou přítelkyní.
Nebyl to zrovna příjemný rozhovor.
Měla u sebe kamaráda.
Šel jsem ke svému autu
a pár chvil poté
mě jeho kamarád postřelil.
Nechápal jsem, proč se to stalo.
Vysvětlil ti to někdy?
Nebo třeba ona?
Ne.
Ten, co mě postřelil za to seděl, ale už je venku.
Nikdy mi to nevysvětlil.
Ale já se ani neptal.
Nebyl jsi dokonalý.
Když poslouchám tvůj příběh,
- vím, že tam něco chybí. - Jo.
Nikomu není příjemné žít
s otázkami, proč se něco stalo.
Zajímá mě, co jsem udělal, že jsem se do té situace dostal.
Mluvil jsem s Wesleym a mámou
a všiml jsem si, že hodně rostl a málo se hojil.
Jestli ti Jonathan ostříhá vlasy,
tak ty vlasy posbírám
a přišiju si je.
Varuju tě předem.
Nikdy jsem neměl paruku, tahle bude moje první,
Kdo nikdy neměl paruku?
- Já? - To je stav nouze!
Nikdy jsem neměl paruku.
Bude to úžasnej týden.
Jak ti můžeme pomoct?
Byl jsem...
Byl jsem paralyzovaný
téměř sedm let
a během toho jsem zjistil, kdo jsem.
Chtěl bych,
abyste mi pomohli stát se tím, kým už jsem.
Pověz nám o konci týdne.
Máme akci na střeše pro mou organizaci.
Chceme šířit osvětu.
Když říkám Invalidní, ale validní,
říkám to hrdě,
protože to žiju každým coulem.
Jo!
DRUHÝ DEN
NEOMEZENÉ MOŽNOSTI
SÍDLO ÚŽO PĚTKY
Wesley přijímá sám sebe
a má se rád.
My uděláme jen změnu zevnějšku,
která bude v souladu s tím, co je uvnitř.
Říká se, že šaty dělají člověka.
Chci vymyslet,
jak může vypadat upraveně,
na úrovni,
prostě lepší verze Wesleyho.
Jeho domov není vhodný pro lidi na vozíčku.
Chci zajistit, aby byl celý jeho dům
pohodlný a vyhovoval mu.
Wesley žije zdravou stravou,
ale naučím ho, jak vařit jinak
a hrát si s chutěmi.
Chci rozšířit jeho obzory.
Wesley se snažil maximálně zlepšit svůj život.
Pořád ale nehodil minulost za hlavu.
Pokud se má vydat na novou cestu,
musí dostat odpovědi.
Ahoj.
Ahoj, Wesi. Tady Karamo.
Co potřebuješ?
Asi vím, jak ti pomůžu, ale potřebuju to od tebe schválit.
Tak povídej.
STUARTOVA HALA
Znáš Invalidní, ale validní?
Ne, neznám.
Trénuju tady lidi v Cross Fitové tělocvičně.
Najdi si mě a spojíme se.
- Těšilo mě. - I mě.
Chci s Wesleym strávit čas.
Projdeme město, abych viděl, co je pro něj v pohodě
a co není.
Mají tu pro mě speciální tlačítko.
Pro tebe?
Moje oblíbené místo.
Ahoj, zlato.
Tohle je moje oblíbený místo.
Vezmeme pár věcí na večeři.
Tady si vezmeme koření.
Tady. Vaříš s kurkumou?
Jo. Nahoru nedosáhnu.
Takže mám doma vlastně pořád ty samý věci,
na které dosáhnu.
To mě pěkně štve,
protože člověk přece nemůže dělat pořád to samé, pak je to nuda.
Je potřeba to okořenit.
Nikdy mě nenapadlo,
že víc než polovina věcí v obchodě
je pro lidi na vozíku nedostupná.
Takže tady
bych jedl akorát batáty,
protože jsou tu.
Musím zajistit, aby všechno v kuchyni bylo dostupné
a on se mohl věnovat oblíbenému vaření.
ONE LIGHT
TWO LIGHT
Už máme vše, co potřebujeme.
- Jdeme vařit! - Jdeme na to.
Uděláme si jednoduché, zdravé jídlo s kuřetem a zeleninou.
Jídlo zcela změnilo Wesovo tělo, jeho styl života.
Zhubnul 45 kilo.
Jí velice zdravě,
ale neměl šanci se naučit nové postupy
a vařit z jiných surovin.
Miluju grilované kuře.
Dá se využít různě.
Ukážu ti teď trochu jiný postup.
Trochu ho vylepšíme a bum!
Budeme mít skvělý, zdravý kuřecí salát.
- Tak jo. - Potřebuju obrat všechno maso
a dát ho sem.
Tady ho naříznu.
Náš drahý koriandr.
Citron. Potřebujeme kyselost.
Palice česneku.
A uvnitř jsou stroužky.
- Tohle je palice česneku? - Přesně tak.
Teď to zábavné.
Zkus to znovu,
Vidíš? Všechna slupka je pryč.
To jsem viděl v pořadu o vaření
a vypadalo to mnohem složitější.
Přesně.
A pak už ho jen nakrájíš.
Uděláme česnekovou pastu.
Takhle si vezmi nůž
a rozetři.
Jo.
Bavilo tě jídlo i před tou nehodou?
Dvojitej burger se sýrem.
- Takže nová láska. - Jo.
Ten vozík mě vylepšil v tolika ohledech, že bych to nikdy nečekal.
Lidi by ti řekli, ře jsem byl zlej.
Vážně?
- Vůbec jsem se neusmíval. - Jasně.
Lidi vidí, že mám fyzická omezení,
ale mně je mnohem líp.
Je neuvěřitelný,
jak musí člověk očas projít něčím traumatizujícím,
aby našel sám sebe
a zlepšil svůj život.
Jak obvykle připravuješ batáty?
Máš je rád.
Peču je.
Ukážu ti něco nového.
Opečeme je a budou krásně křupavé.
Nemůžu se dočkat.
Potřebujeme trochu tuku,
tak tam dám olivový olej
a přidáme kurkumu.
Má protizánětlivé účinky.
Vyhraj si, máš spoustu koření.
Už teď to voní.
Šoagetová dýně.
Zdravotní sestra od táty z práce
má javory a dělá vlastní sirup.
Dej si trochu.
Pomůže to s karamelizací kůrky.
Posloucháš mě vůbec?
Páni, to jsem nikdy...
Bum!
Připravuješ mi nóbl věci.
Já se ti vyrovnám.
Dobrou chuť.
Panebože.
Tohle...
To je úžasný!
Je to hrozně dobrý!
Neznám nikoho nadšenějšího z jídla, než sebe.
To se dneska změnilo.
Takhle reaguješ na jídlo běžně?
Aktuálně jsem zahlcený,
protože přesně tohle jsem chtěl umět.
Jen jsem nevěděl, jak na to.
Takže děkuju.
Rádo se stalo.
Nenechám ani drobek!
Panebože!
INVALIDNÍ, ALE VALIDNÍ
NIKDY NEBYLO LÍP KANSAS CITY
- Tak mluv. - Přišla pračka a sušička.
- Madla. - Jo.
- Přijdou dnes. - Super.
Chci zajistit, aby Wesley zvládnul ve svém domě
úplně vše sám.
- Snížíme postel? - Jo.
- Úžasný. - Máš?
Nechám tě vycouvat.
- Říkal jsi, že budeš tlačit. - To bys chtěl?
- Až po vás, pane. - Děkuju.
Tady je to pěkný.
Tohle je ULAH, mám to tady rád.
Párkrát jsem tu byl a chtěl bych to tady ukázat i tobě.
Vím, že potřebuješ pohodlí,
ale zároveň potřebuješ vypadat víc profesionálně.
Hlavně kvůli Invalidní, ale validní.
Chci ti pomoct, ale máš specifické požadavky, které to ovlivní.
U tebe je hrozně důležité,
abys měl i krejčího.
Nejprve mě zajímá, jak bys nakupoval.
Ve věcech, které neznám, jsem dost ztracený.
Co máme tam?
Jo, co kdybych si vzal
vínové sako?
A modré džíny.
Tohle je pěkný.
Tvrdíš, že jsi ztracený, ale máš celý model!
Máš vkus a já ti ukážu, co ti bude sedět.
Paráda.
Jsi nervózní? Máš strach?
Jo, od ochrnutí jsem nebyl v kabince.
Vážně? Proč?
To, co ostatním lidem zabere
dvě, tři minuty, je u mě na 10 až 15.
Ale teď mi to vadit nebude.
Nechci se na to vymlouvat.
Tak běž a něco si zkus.
Wesley dělá vše pro to, aby vedl spokojený život.
Aby se ale dostal dál,
potřebuje se otevřít lidem.
Wesley, jak seš na tom?
Oblékám si kalhoty.
- Potřebuješ nějak pomoct? - Ne.
Pustil nás k sobě, abychom vyladili poslední detaily.
Tak sledujte.
To je mnohem urovnanější.
A ještě bych ti dal sako,
aby bylo vidět, že to zvládneš.
Jo!
Kdo by to řekl?
Kdo by to čekal?
Jo.
To se mi líbí.
Když se cítíš dobře, chováš se jinak.
A teď se očividně cítíš dobře.
Předveď mi modelovskou jízdu.
Ano. Jo.
Jo.
Jo, ještě rozpustit vlasy!
Ano.
A otočka.
Vypadni.
Dobře, vrať se tam.
Panečku. Dobře.
Vím, že je to hodně volné, takže to necháme upravit,
ale taky tady.
Košile je hračka.
Tady to zkrátíme,
aby se ti to nedostalo do kol.
A takhle velká úprava nestojí
ani deset dolarů.
Tohle je dobrý. Jo, je to zábava.
Už jenom být tady
a zkoušet něco v kabince.
Nebylo to tak těžký, jak jsem se bál.
Klidně bych teď vyjel ven a:
Tohle jsem já. Nové já.
Máš víc sebevědomí, než většina lidí,
co jsme poznali.
Jen jsi od nás potřeboval vyladit pár věcí.
Sebevědomí co máte vy, to je podle mě úžasný.
Bylo těžké se k němu dopracovat?
Někteří členové rodiny nevěděli, že jsem gay, dokud nevysílali pořad.
A když jsem to některým řekl...
Pardon.
Nebylo to příjemný.
Srazilo mi to sebevědomí.
Není pro mě snadné říct:
Tohle jsem já a můj život.
Chce to čas to ty víš moc dobře.
Někdy je to hodně těžké.
Musím pamatovat na to, že mám šanci působit na lidi
a ty to máš úplně stejně.
Já třeba v životě nebyl s pěti homosexuálními muži.
Jo.
Ale byl jsi ty někdy
- s pěti postiženými? - Ne.
Učím postižené lidi, že je v pořádku vyhledávat odlišnost
a být sám se sebou v pohodě.
A vy to máte taky tak.
Vážím si, že ses mi svěřil.
Je to paráda.
- Obejmi mě. - Ano!
Jo, musím tě obejmout.
Bylo to dobrý.
Jako kdybych slyšel sám sebe skrze tebe.
Tak jsme tady.
Podržím ti dveře.
Když jsme spolu mluvili, říkal jsi,
že jsi připravený na změnu zevnějšku.
Něco v souladu s dospělostí.
Pořád vypadám jako tehdy,
když mě postřelili.
Musím to nechat plavat a začít znovu.
Udělal bych ti něco ve stylu Drakea.
To beru.
To je teprve první část.
Ještě tvoje vousy.
Co je s nimi?
Tvar tvých vousů je spíš
vějířovitý,
- místo kulatého. - Tak moc krátké?
Když nevidíš přes vousy do novin,
tak to nejsou zdravé vousy.
Spíš to vypadá jako něco, čeho se neumíš vzdát a to je opak našeho záměru.
Dáváš oči v sloup jako klient,
co nechce zkracovat vlasy.
Ne, v pohodě.
Máš rád svoje vousy?
Jo.
Nechám to na tobě.
Na tohle si zavolám holiče,
protože: Je práce s břitvou má silná stránka?
Ne.
Je potřeba znát silné stránky.
Břitva není v mém arzenálu zbraní.
Takže povolávám do akce Tahkiho!
Umí to s břitvou.
Máš úžasný vousy.
Ne každému to takhle vyroste.
Chtěl bych, aby více kopírovaly tvar čelisti.
Wesley má výrazný a moc hezký obličej.
S jeho sebevědomím to bude hračka.
„Koukejte na moje ruce. Na moje oči.
A jak jsem chytrej!"
Překvapení.
Ahoj, jak je?
Chvilku ji tu nechám, ano?
Pohlídám ji!
Tak to zní dobře.
Zbožňuju tě.
Ahoj, králásko!
Jsi připravena? Víš, co uděláme?
Tatínek si nechá ostříhat vlasy.
Bojíš se?
Bude mít jenom kratší vlasy.
Občas potřebuješ změnu
a já jsem připravený.
- Můžeme, Wesley? - Můžeme.
Já připravená nejsem.
Není cesty zpět.
- Bude mu to slušet. - Já se nedívám.
Už žádné copy.
Můžu jí umýt vlásky a vyfoukat?
Rozhodně.
Když jsme tě stříhali,
byla to silná chvíle.
Chtěl jsem být normální
a myslel jsem, že když budu
vypadat stejně, bude to tak.
Ale teď
jsem hrdý na to, kým jsem se stal.
Osvobodilo mě to.
Wesley musel vypít hořký pohár života
a on ho vypil do dna a udělal z něj džus.
Tenhle odraz chce vídat v zrcadle.
Už s sebou nechce táhnout starého Wesleyho.
Nádherné sebepřijetí.
Vypadá jako Drake.
Řekla, že vypadám jako Drake!
Chceš se vidět?
Tak se podívej.
Jsi nádherná.
- Chceš se vidět? - Ano.
Tři, dva, jedna...
Nazdar!
Tak to je paráda.
Úžasný vousy.
Po zkrácení jsou dokonce výraznější.
SPOLEČNĚ
BYL JSEM TU
Mluvil jsem s Mauricem.
A
Maurice se chce sejít.
Ta noc byla důležitá pro to, kým dnes jsi.
Pořád máš ale mezery
a já to vidím a myslím, že je potřeba to spravit,
Domluvil jsem setkání Wesleyho s Mauricem, který jej postřelil.
Wesley má pořád v hlavě dost věcí,
kterým nerozumí.
Doufám,
že po tomhle to dokáže uzavřít
a otevře novou kapitolu svého života.
Říkal jsi, že jsi s ním nikdy nemluvil.
Ani jsem nechtěl.
Asi bych věděl, jak ho kontaktovat,
mohli jsme se sejít už dávno.
Já se ale věnoval pozitivním věcem.
Poslední, co bych chtěl, je řešit nějaký negativní přístup
člověka, který byl za svůj čin šest let ve vězení.
- Jen žiju svůj život. - Jo.
Nejseš sám.
Podpořím tě.
Budeš mít možnost se zeptat,
proč se to všechno stalo.
Rozumím.
Vždy jsem si říkal,
že budu koukat na člověka, co mě chtěl připravit o život.
Nechci, aby mě přemohly emoce.
Lidé mají pocit, že odpuštění
je cíl a neuvědomují si,
že je to cesta, která jde celým životem.
Myslím, že to zvládnu.
MAURICE
- Ahoj. - Jak se vede?
- Karamo. - Karamo?
Maurice.
Těší mě.
Děkuju, že jsi přišel.
Dík, že jsi s tímhle souhlasil.
Jsem tu jen proto, abych vám pomohl vést dialog,
ale zbytek je na vás.
Můžete se ptát, vyjasnit si to.
Ty tak nějak nevíš co a proč se stalo.
Toho dne
jsem tě viděl jen na okamžik.
Šel jsem k autu a chtěl jet pryč.
Nemluvili jsme spolu, neměli jsme žádnou neshodu.
Ty nevěříš tomu,
že bys udělal něco,
co to způsobilo?
Ne. Já prostě nevím.
Vím, kdo jsem byl předtím.
Nechci se o tom dohadovat, kdo co udělal,
čí to byla chyba, kdo za to může.
Můžu ti říct, co se stalo z mého pohledu.
Když jsem přijel,
byla tam tvá partnerka,
žena, se kterou jsi v té době byl a hádali jste se.
Chápu, že moje činy a mé pocity
a mé emoce mě ten den přemohly.
Pořád ale nechápu,
proč zrovna ty?
Vyjížděl jsi po mém bratranci.
Chápeš? A on mi řekl, že máš pistoli.
Tvoje partnerka ji viděla.
A k tomu zásobník na 30.
Viděl jsem, jak tam chodíš.
Jenom kvůli ženský?
Pak jsi šel směrem ke mně.
Znáš ulice. Víš, že na tebe nevidím.
V mé hlavě jsi měl zbraň.
A já tohle neměl zapotřebí.
Nechtěl jsem riskovat, že vystřelíš.
Chápeš? Proto se to stalo.
Je šílený
to teď slyšet.
Žijeme na místě,
kde nosíme zbraně.
Jde nám jen o ochranu sebe a svých blízkých.
Chápu, proč jsi to udělal.
Kdyby to bylo naopak,
nejspíš bych reagoval stejně.
Nenapadlo mě na to koukat z tvého pohledu.
Nebyla v tom zášť.
Wesi, potřebuješ omluvu?
Ne.
Myslím si, že není nutná.
Nechci, abys litoval.
Děkuju ti.
Jsem teď na správném místě.
Ani z tebe necítím negativitu.
To je šílený, protože mě napadlo úplně to samý.
Nový život mi dal velkou sílu a může za to ten den.
Mohl jsem vyrůst.
I já jsem na tom lépe.
Pracuju na sobě.
Jsme dva černoši
a...
Děláme něco,
co u nás nechtějí vidět.
Odpouštíme jeden druhému
a podporujeme se.
Já našel nový směr
a mám pocit, že ty taky.
Já mám v plánu jít po správné cestě.
Snad oba dokážeme velké věci.
Mám pocit, že je dokážeme i společně.
- Jo. - Já souhlasím.
Mám pocit, že to je teprve začátek něčeho
velkého o čem ještě nevíte.
Kámo, jdu to do toho.
- Vážím si tě. - Díky.
Vážím si tě.
Páni.
Tak jak? Dobrý?
Páni.
Bylo to neskutečně osvobozující.
A mám z toho
smíšené pocity.
Díval jsem se na člověka, co mě střelil
a poděkoval mu.
Teď můžu být ten Wesley Hamilton, kterým chci být.
Jo.
ČTVRTÝ DEN
NALEZENÁ SVOBODA
Těšíš se na dům?
Víc nadšenej bejt nemůžu,
ale vím, že budu.
Cože?
Ahoj.
Cože? To je můj kutloch?
Jo.
Ty vlasy!
- Panebože. - To je můj dům?
- Strašně moc ti to sluší. - Proboha, je tu rampa.
Spousta prostoru.
- Tobě to sluší! - Ahoj.
- Rád tě vidím. - Jak je?
Proboha, cítím květiny.
Jo, máš zahrádku, vymalovali jsme.
Tady vidíš, kdo je u dveří.
- Jako fakt? - Jo.
Už nikdy nejdu ke dveřím!
- Připraven na víc? - Ano.
Ne. Cože?
Hej!
Kámo.
Tohle je super.
- Já mám pračku? - Jo.
Teď je nahoře,
aby sis mohl sám prát.
- Bezva. Páni. - Je fakt dobrá.
Budu prát každej den.
Paráda.
Všechno je to...
Jsem z toho v šoku.
Cože? Cože? Ne!
To ne!
Čí je tohle dům?
- Kámo. - Já vím.
Jo.
Panebože.
- Mikrovlnka v mojí výšce! - Vydrž.
Žádné horní skříňky!
To je ono.
Žádný problém!
Máš tu indukční sporák.
Je to horké jen, když je tam kov.
Tohle je fakt úžasný.
Ty bláho!
Mám zrcadlo! Můžu na sebe koukat!
Zrcadlo je sklopené, aby ses v něm konečně viděl.
Nechápu, jak jsi tohle udělal.
S původním půdorysem to nešlo.
Vzali jsme zeď z kuchyně,
přemístili jídelnu a tady jsme to zvětšili.
Ty bláho.
Tohle mi dá strašně velkou svobodu.
Budu jako normální člověk.
Můžu jít do koupelny a obstarat se sám.
Prostě...
A je to krásný.
- Moje ložnice?! - Ano.
To je moje ložnice.
Úžasná!
Hydraulická postel.
Jo, mám tam hydrauliku!
Jo!
Můžu se tu pohodlně posadit, číst si.
A uvidím se i v zrcadle.
- Jo. - Dobrý?
- To jsem já. - Dlouhé zrcadlo.
Jak sis užil ten týden?
Poskytlo mi to nový začátek, po kterém jsem vždy toužil,
ale nevěděl, kde ho najít.
Jo. Musím ti říct, že včerejšek
pro mě byl nejsilnějším momentem.
Spadl mi obrovský kámen ze srdce.
Bylo to nutné nejen k osvobození,
ale i k ustálení mého nového já.
Teď se koukám na život
jenom dopředu a už nepřemýšlím o tom, co kdy bylo.
Odpuštění
je neskutečně nakažlivé.
A svoboda je také nakažlivá.
Můžeš to předat dalším.
Chtěl bych, aby moje máma
měla konečně klid a mohla si vydechnout.
Chci, aby to byla zase ta žena, kterou jsem znal
dvě hodiny před postřelením.
Mám pocit, že jsem jí nedal tolik, kolik dala ona mně.
Po dnešku se jí uleví
od spousty věcí.
Bude svobodná.
Často myslíme na to, že chceme udělat mnohem víc,
abychom někomu něco oplatili,
ale někdy úplně stačí říct
děkuju.
Teď tu chybí jen černošský spirituál.
Nezpívám, ale...
- Jasně. - Nalezená svoboda.
Pozvedni hlas
a zpívej
Jo, krásný, ale já tě nemůžu poslouchat, Karamo.
Wesley, pojď se obléct.
- To je pěkný. - Dobrý, co?
Bobby šatník snížil, aby ses dostal k oblečení.
Tohle je na večer.
Jsi tvář celé organizace
a já chci, abys vypadal dobře.
- Těším se. - Dobře.
Mám pro tebe krásný oblek.
Je ušitý speciálně pro tebe.
Kalhoty mají vzadu elastický pas,
aby se dobře oblékaly.
A pak sako.
Teď vypadá, že je šíleně krátké,
ale až bude na tobě, bude perfektní.
Vidím neskutečnou sílu v tom,
že na sobě budu mít to, co ostatní
a navíc mi to bude sedět.
- Bude to validní oblek. - Přesně.
Rozhodně.
Je nový Wesley Hamilton připraven?
Ano.
Jsem na něj zvědavý.
- Jste připravení? - Ano!
Náš nový, nejnovější Wesley. Nástup, prosím!
- Jo! - Pěkný.
Čau!
- Tak sledujte. - Ahoj.
Tak to žeru.
Wesi, cítíš se?
Úžasně.
Trpím separační úzkostí, že nevidím tvé paže? Možná.
Pořád je vidět, že jsou pořádný!
Bunda byla mnohem delší.
Je zkrácená, aby se nepletla do kol.
Člověk by vůbec nepoznal, že je to zkrácené.
Vůbec ne.
Neměl jsem odvahu tu změnu udělat.
Viděl jsem na vás,
jak přijímáte svůj život.
A to mi pomohlo přijmout i ten můj.
Celou dobu jsem se snažil přizpůsobit.
Vy jste se ale nepřizpůsobili.
Naučili jste mě, jak být skutečně sám sebou.
Můžu jenom poděkovat
za vše, co jste udělali.
Myslím, že jsme ti úplně stejně vděčni
za to, co jsme se naučili od tebe.
Tvůj pohled na věci je obdivuhodný.
Z času s tebou jsem získal úplně stejně, jako ty.
Pokračuj v tom, žeru tě.
Dneska to bude skvělý.
Budou tam noví lidé, které neznám.
Budou tam kamarádi.
Bude tam rodina.
Já tam ale nastoupím se sebevědomím
a budu zastupovat organizaci tak,
jako ještě nikdy předtím.
Ještě nejsi připravený.
Musíš se převléct, abys vypadal ještě líp.
Tak my vypadneme a necháme tě.
Objetí?
Chceš?
- Jo. - Pojď sem.
Pojď ke mně, zlato.
Já si vezmu na starost ta ramena.
Děkuju vám.
- Ahoj. - Díky za vše.
- Užij si to! - Mějte se.
NOVÝ WESLEY
SUPERMAN LETÍ
SÍDLO ÚŽO PĚTKY
Pánové, přidáte se k nám?
- Jo. - Dělám nám snídani.
Tatínci mi dělají snídani!
Chci míchaná vajíčka s gumídky.
Káva s kurkumou a zázvorem,
skořicí, medem.
Maličký Bruley je hrozně unavený.
Pojď sem, fešáku.
Kdo se chce podívat na našeho nejinspirativnějšího hrdinu?
- Wesley! - Jo.
Jé.
Tohle mu fakt sluší.
Má zastrkané tričko?
Jasně, mrcho!
- Panečku. - Panebože.
Panebože.
Nevaeh.
- Má vyfoukané vlasy? - Ode mě!
Moc jí to sluší.
Vypadá to tady úplně jinak.
Moc to pomůže i jí.
Získá zpět svou svobodu.
- Ahoj. - Tohle je úžasný.
Panebože.
Moc ti to sluší.
Můj domov.
Je to skutečné?
Je, miláčku.
Je vidět, jak se jí ulevilo.
Ano.
Chci vidět koupelnu, jsou tu dveře!
Vejdeme se sem všichni!
Přesně, Dawn!
- A ta šatna! - Moc pěkný.
A koukni dovnitř.
Všechny svršky jsou mi šité na míru.
Nemám slov.
Líbí se mi jak je nadšený,
že má oblečení na sebe.
Tohle mě dřív ani nenapadlo.
Že bych nemohl nosit bundu.
Máme za sebou sedm let postižení.
A můj život je díky tomu lepší,
ale mám pocit, že jsme nikdy neodpustili člověku, který to udělal.
A...
Včera jsem se s ním viděl.
Byli jsme tváří v tvář
a hodně věcí mi to vysvětlilo.
Včera večer jsem se osvobodil od obrovské zátěže.
Chci, aby ses taky osvobodila.
Těch sedm let už ti nikdo nevrátí,
ale můžeš začít znovu a žít
svůj vlastní život.
Nemusíš se o mě strachovat.
Mohl jsem se na tebe spolehnout.
Doslova jsi tady byla
každý den.
Děkuju.
Je v tom uvolnění a uzavření i pro jeho mámu.
Pozitivní řetězová reakce.
- Tak sledujte. - Páni.
Vypadáš skvěle, Wesley.
Koukni na něj.
Moc mu to sluší.
Tane, ten oblek?
Dobrá práce.
INVALIDNÍ, ALE VALIDNÍ
Tohle je pěkný.
Moc pěkný.
Přivítejte Wesleyho Hamiltona!
Honem!
Je tady.
To je super akce.
Sluší ti to, kámo!
Jak se cítíš v nových vlasech?
Je to osvobozující.
Fakt ti to sluší.
Znáš to.
Ten nádherný úsměv září zevnitř.
Tak jo.
- Páni. - Sluší ti to!
V životě by mě nenapadlo, že budu vypadat takhle.
Sice nejsou vidět svaly, ale vy víte, že tam jsou!
Nikdy není špatně je zmínit.
Nejprve děkuju, že jste přišli.
Je mi velkou ctí,
vidět lidi,
kteří tuhle organizaci podporují.
Pocházím z míst, kde...
Nikdy jsem nebyl s pěti gayi.
Ty seš gay?
Zjistil jsem, že my všichni
čelíme stejným věcem.
Jde o to, že nás společnost vnímá jinak.
Když mluvím o přijetí,
vidím pět chlapů, kteří přijali sami sebe.
A oni vidí jednoho, který se přijal.
Bylo to úžasný a já bych chtěl říct,
že nemůžeme vidět rozdíly.
Důležitá je láska.
Je ze mě nový člověk.
Chci, aby všichni věděli, že jsem invalidní, ale pro
společnost validní.
- Miluju Wesleyho! - Já taky.
Neděkoval jsem, když jsem měl.
Žena, která tu pro mě při tom všem skutečně byla,
to je moje máma.
Byl bych rád, aby sem přišla...
Protože
ona mi dokázala dát lásku,
když jsem já sebe rád neměl.
Proto chci poděkovat svojí mámě,
protože je mým pilířem.
Miluju tě.
Neuvěřitelný člověk.
Na Weselyho.
Invalidní, ale validní.
Ano.
#QEHIPTIP
SVAŽ MĚ
Děsí vás vázání kravaty?
Je to snadné.
Tenký konec do pravé ruky
a silnější do levé.
Levá strana je delší.
Osm až deset centimetrů
pod krkem překřížíte tenčí konec kravaty
tím silnějším, protočíte kolem dokola
a protáhnete skrz.
Protáhnete smyčkou
a zatáhnete.
A pak jen
zatáhnete za tenčí konec,
stáhnete si límeček a upravíte.
A máte jednoduchý uzel!
Překlad titulků: Zuzana Vrzalová