EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Dine smykker og hårspænder.
Klokken er 21.11, og optagelsen startes.
Kriminalkommissær Hagen og kriminalassistent Matif er her.
Du er tilbageholdt for mordforsøg.
Din telefon.
Æreslegionen.
Hvad skete der?
Frygtede du, at folkene skulle strejke?
At byggepladsen skulle lukke?
24 timer er jo lang tid.
- Han er god til at bluffe. - Han bluffer ikke.
Engang ventede han i over 16 timer, inden en fyr begyndte at snakke.
Den gamle chef elskede det.
Hun virker hård i filten.
Hun er så prætentiøs, at det ikke er til at tage.
Har han forberedt dig?
Det er nyt. Cheferne coaches af advokaterne i tilfælde af anholdelse.
Jeg er nysgerrig. Hvad har han lært dig?
At trække vejret roligt? At stirre på den, der afhører?
Og at skubbe en ansat ned i afgrunden? Har du lært det helt selv?
- Skal du absolut bruge den tone? - Advokat.
Du skal ikke tale sådan til mig.
Sådan!
Ofret kritiserede dig åbent ifølge de første vidneudsagn.
Irriterede han dig så meget?
- Hvad med uskyldsformodningen? - Jeg vil hellere fokusere på sandheden.
Lad os nu lige være alvorlige. Ja, jeg var på byggepladsen.
Jeg var på det midlertidige kontor 100 meter fra ulykkesstedet.
Har du nogen vidner?
Dine kolleger hentede mig der og bad mig komme her.
Var der ikke andre der?
Jeg arbejdede alene på planlægningen.
Hvorfor var du ikke på dit kontor i det 8. arrondissement?
Fordi jeg arbejder i felten. På sådan en byggeplads skal jeg være der.
Forestil dig størrelsen på byggepladsen ved et kontortårn.
Der skal udlægges beton fra 110 meters højde midt i forretningskvarteret.
Forestil dig larmen, menneskerne og støvet.
Selv om aftenen?
Projektet koster flere hundrede millioner euro.
Vi er allerede ni uger bagud.
Ja. Jeg arbejder over, og det er jeg ikke ene om.
Der må have været flere hundrede mobiltelefoner i det område.
På grund af højden er der kun en mast.
På ulykkestidspunktet var der 19 til stede.
Vi har alle de andres alibi. Ingen af dem var alene bortset fra dig.
Mit første spørgsmål er enkelt. Skubbede du Walid Benaoud?
Dine insinuationer er latterlige.
Hvis jeg ryddede alle kritikere af vejen, var der ikke mange tilbage i branchen.
Er der andre tilfælde?
Du aner ikke, hvad jeg har stået model til for at nå til tops i denne mandeverden.
Som kvinde er jeg altid blevet nedgjort af mænd som dig.
Helt ærligt, så er jeg ikke konfliktsky.
Jeg har aldrig tyet til fysisk styrke for at få respekt.
Vold kan være sidste udvej, og man kan blive overrasket over sin egen reaktion.
Derfor vender jeg altid tilbage til fakta.
Så lad os vende tilbage til fakta.
Ud over dit ubegrundede gætteri, en mulig telefon
og din kvindehadske optræden, har du så noget konkret?
Jeg prøver blot at forstå det.
Dine forsøg på manipulation er ynkelige. Sandheden er, at I ikke har noget.
Jeg elsker, når Olivier lader dem tro, at de er foran.
- Hun tilstår aldrig. - Det er chef-syndromet.
De har altid svært ved at indrømme deres fejl.
Selv om det føles rart at gøre det. Det letter.
Kun hvis man er skyldig.
Og så var det ikke mig, der sladrede om Laetitias sygeorlov.
Må jeg høre, hvordan han har det?
Det viser sig, at vi har noget konkret.
På stedet, hvor ofret faldt, lagde vores kollegaer mærke til,
at sikkerhedsrækværket var blevet fjernet.
Tror du godt nok, at han blev skubbet?
Hvis rækværket er blevet fjernet, virker det planlagt.
- Jeg havde intet med det at gøre. - Jeg vil gerne tro dig.
Der er bare lige det, at vi fandt det her på jorden.
HÅRSPÆNDE
Synes I ikke, at det er sært, at mit spænde findes, hvor han faldt?
Det virker jo meget afslørende.
Hold nu op. Det er tydeligt, at nogen vil hænge mig op,
så jeg skal sidde her og forklarer mig til jer.
Har du fjender, fru Solal?
Succes kan jo avle fjendtlighed. Især når man er kvinde.
Hvis man beskylder mig, kan en anden tage min plads.
Det er der mange, der står i kø for.
- Tænker du på nogen bestemt? - Konkurrenterne.
Min tidligere formand. En dygtig ingeniør, men mandschauvinist.
Tidligere?
Ja, jeg måtte afskedige ham hurtigt. Han skabte en dårlig atmosfære.
- Du vil ikke udfordres. - Det vil du vist heller ikke.
Ud fra hvad jeg har læst, har du ry for at være autoritær.
Sådan siger dem, der ikke vil ledes af en kvinde.
Nogen slap ind,
skubbede en af mine mænd, og sikrede sig, at jeg ville få skylden.
Sikke en fantasi. Men mine kollegaer har tjekket overvågningsoptagelserne.
De bekræfter, at der ikke var nogen indtrængere.
Men så ved jeg det ikke.
Jeg tog ud til byggepladsen i morges for at få holdet til at arbejde hurtigere.
Jeg tabte vel spændet på det tidspunkt.
Hvordan går det med ham?
Hvorfor insisterer du?
Overrasker det dig, at jeg spørger til en af mine folk?
Hvad er hun ude på?
Hun vil have os til at tro, at hun ikke er ligeglad med sine folk.
Nej. Hun spørger til ham, fordi hun frygter, at han skal snakke.
Hun giver os sin version, når hun ved, at han er død.
Det er muligt.
Hvordan kan jeg vide, at du ikke bare tjekker,
om han kan tale?
Jeg er med.
Holder du mig opdateret om hans tilstand?
Tak. Farvel.
Ofret blev kørt på operationsstuen for to timer siden. Blødningen er stoppet.
Der er håb, men han svæver mellem liv og død.
Giver du efter for hendes krav?
Nej. Vi siger intet endnu. Hun skal først forklare sig.
Du kunne også fortælle hende, at han klarer den.
Så hun tror, at han kan tale, og hun ikke bare kan sige hvad som helst?
- Det er smart. - Eller sig, at han er død.
Så er hun ikke så forsigtig, og det er nemt at hænge hende op på en detalje.
Det kan sætte efterforskningen over styr.
Det er op til dig.
Jeg løber ingen risiko.
Vi beholder oplysningerne i baghånden. Det er vores eneste fordel lige nu.
Kom så.
Hvad venter vi på?
Jeg siger intet, før jeg ved, hvordan han har det.
Jeg spørger, men forklar mig lige, hvorfor du er så interesseret.
Har du det skidt med empati?
På trods af hans udbrud, så sætter jeg pris på ham.
Alle er imod mig fra tid til anden, men hvad angår ham...
Jeg kan ikke forestille mig, hvem der ville dræbe ham.
- Hvad skal det sige? - Han er...
...pålidelig og munter.
- Han er vellidt blandt jernbinderne. - Jernbinderne?
Dem, der binder rionettene sammen, som betonen udlægges over.
Det er armeringen i armeret beton.
Walid Benaoud var lige blevet forfremmet til sjakbajs.
Hun kender ham.
Du kender ham altså?
Ikke rigtigt.
Men du sagde jo selv, at han kritiserede mig åbent. Det er svært at glemme.
Men du ved, hvordan han opfattes af kollegaerne.
Tog du oplysninger på ham måske?
For at se, hvor meget bøvl han kunne lave?
Jeg skubbede ham ikke.
Hun rører munden. Hun skjuler noget.
Står det i dine bøger?
Står der også, hvordan man slipper af med hendes skide immunitetsfølelse?
Hvis det ikke var dig, hvem så?
Du beskriver en mand, der kan enes med alle undtagen dig.
Ja, i det store hele. Men der kan opstå konflikter mellem holdene.
Betonarbejderne klandrer jernbinderne for forsinkelser.
- Fordi rionettene ikke er klar. - Ja, eller formene.
- Det er et andet hold. - Ja, formbyggerne.
De bygger støbeformene til betonen.
Af og til spidser det til mellem holdene, men ligefrem dræbe hinanden?
- Det har jeg svært ved at tro. - Ja. Også mig.
Jeg tror nu stadig, at du skubbede ham.
Kan vi vende tilbage til fakta?
Husk nu, at du har ret til at tie.
Tværtimod. Jeg vil tale.
Hr. Hagen...
Din opførsel er uacceptabel. Ulykken var beklagelig.
Hverken du eller dit team aner noget om mine forbindelser.
Jeg kan hurtigt få dig forflyttet.
Med din aggressivitet i mente bliver det ikke svært.
- Truer hun ham? - Vi lader os ikke provokere.
Tog de ingen billeder, da ambulancen ankom?
Jo. Se her.
Her er de.
Deres kollega var døden nær, og så tager de billeder med mobilen.
- Takket været teknologien. - Hun spurgte til ham.
- Laetitia, nej. - Lægen har erklæret mig rask.
Nu har jeg ret til at være her. Jeg laver ikke rav i den.
Nej. Hvis hun kender ham, vil chokket være for stort.
Vi kan ikke lade hende slippe.
Hun skal tale om ofret igen, så vi kan se, hvad hun skjuler.
Hvor skal du hen?
Du spurgte til ham. Her. Han er ikke noget kønt syn.
Kan du styre dine folk?
Nå? Vil du ikke se det?
Det gør ondt at se konsekvenserne af sine handlinger.
Laetitia, ud med dig.
Hun skal ikke true os.
Nu.
Vi tager en pause.
Afhøringen indstilles kl. 21.31.
- Hun er i chok. Vi kan knække hende. - Ja.
- Vi må ikke skrue ned for presset. - Konfrontation virker ikke på hende.
- Vil du holde igen? - Nej. Jeg vil prøve noget andet.
- Vi skruer lidt ned, okay? - Det er en dårlig idé.
Vi har foretaget hundredvis af afhøringer.
Hvis jeg lader dig gå ind, undskylder du
og giver hende kaffe. Så siger du, hvad hospitalet sagde.
Hun får tillid til dig igen, og du kan bringe forholdet til ofret på bane.
Du ved godt, at det her er det virkelige liv, ikke?
Du skal fokusere på deres forhold og lade hende snakke.
Hun tilstår ikke et drab over en kop te. Glem det.
Det er mig, der er holdleder. Du skal ikke kunne lide mig, men adlyde.
Det er latterligt.
Gérard, hent en kop kaffe til hende, og gør, som jeg har sagt.
- Går det bedre? - Hold op med at spille medfølende!
Det ser det da ud til.
Lad os viske tavlen ren.
- Sig til, når du er klar. - Jeg indgiver en klage.
Nu tager alle den lige med ro.
Det er bedst for dig, hvis vi glemmer dine trusler.
Walid Benaoud blev kørt på operationsstuen for to timer siden.
De fik standset blødningen.
- Klarer han den? - De ved det ikke.
Han svæver mellem liv og død.
Afhøringen genoptages kl. 21.40.
Du må kunne forstå, hvorfor vi undrer os.
Du insisterer på at få at vide, om han klarer den.
Men du hævder også, at du ikke kender ham personligt.
BENAOUD WALID JERNBINDERSJAKBAJS
Jeg skubbede ikke Walid.
Nu kalder hun ham Walid.
Jeg spurgte til ham, fordi...
Jeg holder meget af ham.
Endda mere end det.
Godt. Nu går det fremad.
Olivier, vil du overtage?
Undskyld, men jeg vil gerne lige konferere med min klient.
Det må han ikke.
Du må fortælle os lidt mere om din kærlighed til ham.
Du elsker ham. Men hvad med ham? Elsker han dig?
Har I et forhold?
Nu er kriminalkommissær Olivier Hagen tilbage i rummet.
Har I et forhold?
Ja.
Hvorfor sagde du ikke det noget før?
Vi havde lovet hinanden ikke at tale om det.
Vi ville leve i vores egen lille verden.
Han kunne få det ubekvemt med kollegaerne. Det respekterede jeg.
Stod det på længe?
I otte måneder.
Jeg beklager, men hvad for en type forhold taler vi om?
Vi sås to eller tre gange om ugen.
Ja. Vi gik i seng med hinanden, hvis det er det.
Er det et dominerende forhold? Er han din toyboy?
Overhovedet ikke. Der kan du se, hvorfor vi ikke ville tale om det.
Men du kan ikke benægte, at der er et underkastelsesaspekt...
HUN TALER I DATID
Undskyld. Det må være mangel på fantasi,
men jeg har svært ved...
Svært ved at se, hvordan det kunne fungere mellem os?
Vi mødtes en aften i det midlertidige kontor.
Han ville tale med bogholderiet. De havde åbenbart overbetalt ham.
Jeg pegede ham i den rigtige retning.
Men Walid gik ikke med det samme.
Han spurgte mig, hvem jeg var.
Vi havde allerede bygget otte etager.
Vi havde været der i næsten fem måneder.
Jeg havde været på byggepladsen ofte og råbt ad mændene.
Jeg havde endda stået for det sociale.
Mit navn stod på hans arbejdsbukser.
Men nej...
Han vidste ikke, hvem jeg var.
Da jeg ikke svarede med det samme, spurgte han, om jeg også var faret vild.
Da vi mødtes, skulle jeg hen og fyre en del af designholdet. De var bagud igen.
Men så...
Inden for få minutter...
...var min vrede forsvundet.
Jeg nød øjeblikket.
Jeg svarede bare "Caroline".
Han bød mig en cigaret.
Vi gik op på terrassen med udsigt over pladsen.
Han sagde, hvor stolt han var af at være med i så skørt et projekt.
Jeg havde helt glemt, hvor smuk byggepladsen var.
Han spurgte, hvornår jeg fik fri, og jeg slog en latter op.
Jeg var sikker på, at jeg havde fornærmet ham.
Men slet ikke.
Vi lytter.
Han ventede på mig i kulden neden for kontoret.
Da jeg kom ud, var alle gået. Jeg troede ikke, at han mente det.
Jeg ville straks fortælle ham, hvem jeg var.
Han smilede til mig.
Mens han ventede, indså han det.
Han ønskede mig høfligt en god aften, og skulle til at gå.
Min stilling voldte et problem, som den havde gjort med alle de andre.
Men denne gang tog jeg teten.
Jeg inviterede ham på et glas.
Vi sås i det skjulte.
Oftere og oftere.
Fis!
Hvorfor siger du det?
De er alt for forskellige.
Hun prøver at forvirre os med sit eventyr.
Jeg tror ikke på hende. Hun har brugt datid flere gange.
Se. Hun prøver at narre os.
Det er muligt.
Men hun kunne stadig have skubbet ham.
Følte du dig svigtet, da han talte åbent om de dårlige arbejdsforhold?
Det har intet med sagen at gøre. Vi er ni uger bagud.
Dagbøderne beløber sig til mere end dit holds årlige budget.
- Forestil dig presset. - Du svarer ikke på spørgsmålet.
Jeg er helt klar over, hvad jeg forlanger af mine mænd. Men jeg har intet valg.
Jeg kan ikke lave om på systemet. Skulle jeg bare fyre dem alle sammen?
Hvorfor sagde han pludselig sin mening om arbejdsforholdene? Gik du for vidt?
Da han blev sjakbajs, gav han vel løfter til sine mænd.
Han ville vise, at han magtede opgaven, og han tog dem i forsvar.
Stod de andre medarbejdere bag ham?
Selvfølgelig. Walid er karismatisk, og folkene glemmer, at vi er i samme båd.
Du leder jo et hold. Du må vide, at man nemt kan få fjender.
Så truslerne om faglig konflikt og endda strejke havde noget på sig?
Nej, den virkelige trussel var at gå bankerot.
Hvad gjorde du så?
Jeg samlede alle. Jeg forklarede, at vores job stod på spil.
Vi måtte ikke falde fra hinanden, før projektet var færdigt.
Vi skulle give den hele armen, og alle skulle stole på hinanden.
Hvis vi udlagde betonen hurtigere, fik en etage færdig om dagen,
og hvis alle stod sammen, så kunne vi klare det.
Jeg sagde det igen i morges, og da må jeg have tabt spændet.
Er du sikker på, at du ikke forlangte det umulige?
Jeg siger det igen. Jeg havde intet valg.
I denne mandebranche
har I ingen idé om, hvor mange der venter på, at jeg fejler,
så de kan så tvivl om min berettigelse. Selv blandt mine ansatte.
Trusler, forræderi og paranoia. Er det ikke lige i overkanten?
Ja?
Jeg siger jo, at jeg elsker ham, men I...
- I tror stadig, at jeg skubbede ham. - Ja.
Du skal bare hjælpe os med at forstå det.
Størstedelen af mordforsøg sker inden for privatsfæren.
Manden, jeg elsker, er på hospitalet. Går I ikke lidt hårdt til mig?
Det var hospitalet. Han er død.
- For satan! Så lykkedes det for hende. - Vi får ikke hans version.
Gjorde jeres åbne konfrontation en ende på forholdet?
Vi skændtes godt nok.
Men ikke nok til at slå op.
Jeg ved ikke, om du indså det. Men du talte om jeres forhold i datid.
Så nu begynder du igen på din snak om jalousidrab.
- Måske var det, hvad det var. - Du har ingen fantasi.
Tværtimod. Jeg finder din paranoia interessant.
Du er overbevist om, at du er målet. Sæt nu, at det er rigtigt?
Sæt nu, at Walid ville manipulere dig?
Måske valgte hans kollegaer ham til at fælde deres alt for stejle chef.
- Sådan noget vrøvl. - Her er en mulighed.
Måske var du forblændet af dit ønske om forførelse.
Du troede på det smukke eventyr. Han kendte ikke engang dit navn.
Du må have spurgt dig selv,
om sådan en ung, flot fyr virkelig kunne falde for dig.
Men du blev ved med at tro på det.
Du blev smigret, og du kunne træde ud af din rolle.
Men så gik det op for dig.
Da du så ham kæmpe for social retfærdighed,
indså du, at du var blevet narret.
Så du ventede i nogle dage.
Du fjernede sikkerhedsrækværket.
Du bad ham mødes med dig.
For at dræbe ham.
Sådan. Han fik hende.
Nu er valget dit.
Du kan vælge at tie.
Og hvis du ikke har noget at tilføje, så kommer du for retten.
Frue.
Hun bekræfter det ikke.
Olivier, kan vi lige snakke?
Jeg ved ikke, hvad du vil bevise, men du gik alt for hurtigt frem.
- Du gav hende ikke tid til at reagere. - Der er ikke mere at stille op.
Du vil bare ikke indrømme, at jeg ramte plet.
Om deres forhold uden tvivl, men så skubbede hun ham ikke.
Måske havde hun aldrig forestillet sig, at Walid var manipulator.
Hun er ved at indse, at din teori er troværdig.
At hendes elskede nok ikke elskede hende.
Så er hun såret, og det er usandsynligt, at hun skubbede ham.
- Præcis. - Jeg går ind igen.
Hun har vist ikke fortalt alt.
Det er din sidste chance for at tale.
Nej.
Nej, hvad?
Nej. Det var ikke det, der skete.
Vi er lutter øren.
Jeg må indrømme, at du imponerede mig. Du er intuitiv.
Jeg havde ikke set sådan på det.
Men Walid kunne have indledt et forhold til mig for at narre mig.
Men...
Jeg er sikker på én ting: Vores forhold var oprigtigt.
Du kan godt se, hvorfor vi har svært ved at tro på det.
Vi elskede hinanden. Det ved jeg.
Når vi var sammen, spillede vi ikke roller.
Selv om du kan have ret med hensyn til mødet,
tager du fejl om resten.
Vi kan godt forestille os, at forholdet var svært.
- Ikke mindst når I talte om byggepladsen. - Den talte vi ikke om.
Han prøvede i starten, men vi holdt det adskilt med det samme.
Ellers ville forholdet være umuligt.
Undskyld spørgsmålets naivitet, men hvordan holdt I det adskilt?
Vores holdninger var for langt fra hinanden. Modstridende endda.
Selv om vi arbejdede sammen, var det forhold adskilt.
Vi mødtes om aftenen på et hotel af og til langt væk.
Det var det eneste tidspunkt, hvor presset aftog.
Vi var som to elskende, der kom fra to forskellige verdener,
som satte kufferterne fra sig og var glade for at ses der
og for at være sammen.
Talte I aldrig om hans arbejde?
Hans rutine og holdene?
- Det taler alle da om. - Aldrig.
Ikke før han bragte det på bane offentligt.
Som jeg sagde, så forstår jeg. Men vi skulle sætte farten op.
Jeg kommer fra en arbejderfamilie, så jeg ved, hvordan det fungerer.
Du siger, at I skulle sætte farten op.
Men jeg tænker på, om I kunne?
Hvad skal det sige?
De arbejdede jo allerede meget hurtigt, så hvis I satte farten op,
ville det gå ud over sikkerheden.
Nej. Jeg har altid gået meget højt op i den.
Jeg sætter aldrig mine folks sikkerhed over styr.
Her er...
...alle dokumenterne, der indikerer, at alle regler blev fulgt.
Regler er jo altid lidt teoretiske, ikke?
Alt ser godt ud på papiret, men i virkeligheden...
Virksomheden har flere, der bekræfter, at reglerne blev fulgt.
Her er tidspunkterne for runderne, og hver inspektørs rapport.
Så du har folk, der går rundt og tjekker alt det her?
Det skal man. De aktiverer nogle bokse, som beviser, at de har været overalt.
Hvis jeg har forstået det...
En time før faldet
kom en inspektør forbi og indikerede, at rækværket stadig var der.
Rækværket kan jo ikke bare forsvinde af sig selv.
Kan du forklare os, hvordan man fjerner det?
To stolper er boltet fast i betonen.
Brædderne sættes på krogene.
Øjeblik...
Hvorfor skulle man fjerne alle stolperne, hvis man ville skubbe ham?
Man kunne jo nøjes med at fjerne brædderne.
Det tager også længere tid at løsne boltene og fjerne dem.
Er der nogen grund til at fjerne dem?
For at få adgang til rionettet i pladefundamentet og binde det fast.
En jernbinders job.
Og?
Kun han havde grund til at fjerne stolperne.
Den aften blev Walid Benaoud på pladsen for din skyld.
For at holde dit voldsomme tempo.
Så du har ret. Han elsker dig.
Men han fjernede rækværket.
Han satte ikke et nyt op, for han havde ikke tid.
Vender du tilbage til din teori om, at det var en ulykke?
Nej, det var ikke nogen ulykke. Det var en tragedie.
Ofret kendte jo sikkerhedsreglerne ligesom alle de andre arbejdere.
Men de kunne ikke længere forenes med målet.
Du prøvede at holde tingene adskilt.
Sikkerhed på den ene side og arbejdstempo på den anden.
Dit kærlighedsforhold på den ene side og dine folk på den anden.
Men dine beslutninger påvirker mennesker.
Og når man kender dem, gør det ondt.
- Fra et juridisk perspektiv... - ...så stopper det her.
Hvordan har han det?
Det gør mig ondt.
Du siger, at han er død på grund af mig, og at sagen lukkes.
Det her har intet med loven at gøre.
Du kan gå.
Hvad resten angår, er det op dig og din samvittighed.
Bravo.
Bravo, Olivier.
- Godt gået. - Jeg var imponeret.
- Godt arbejde. - Tak.
- Hvor blev Audrey af? - Aner det ikke.
- Hvad sagde hun? - Ikke noget særligt.
Du mener da ikke, at hun hører hjemme her?
Selvfølgelig ikke.
Jeg gør, som vi talte om. Jeg taler med ledelsen
om hendes fejl med advokaten.
Selvfølgelig. Skal vi videre?
Laetitia. Kan vi lige snakke?
- Vi venter nedenunder. - Ja.
Hvad?
Vil du suspendere mig?
Har jeg andet valg?
Jeg ville ikke have dummet mig, hvis du havde forsvaret dine mænd.
Vi kunne ikke lade hende true Olivier. En leder forsvarer sit hold.
Selv når et holdmedlem ikke kan styres?
Fint. Så suspender mig da, hvis du vil.
Men jeg ved ikke, hvem af os der bliver her længst.
Hvad mener du?
Det får du at se.
Advokat Claire Bertin. Læg en besked, og jeg ringer tilbage.
Claire, det er Audrey.
Jeg er ikke meget for at bede dig om det her.
Men jeg skal vide, hvem der fortalte dig om Laetitias sygeorlov.
Alle tror, at det var mig.
Det er kompliceret.
Ringer du tilbage?
Tekster af: Kim Widt Nielsen