4400 de oameni au fost luaţi.
4400 de oameni au fost înapoiaţi.
Fiecare are o abilitate unică.
Unul dintre ei are un mesaj.
Fiecare poate deveni magnific.
Riscul este mare.
Dar la fel este şi răsplata.
Iar acum nu mai este cale de întoarcere.
Lumea va trebui să ne accepte.
Din episoadele anterioare...
Aceste injecţii sunt gratis, le daţi oricui le vrea.
Dar aveţi grijă să le explicaţi riscul.
Nimeni nu poate să ştie ce se va întâmpla când oamenii vor căpăta abilităţi.
- April! - Ce mai faci, surioară?
April Skouris, oaia neagră a familiei.
Nu o cunoşti deloc pe fata asta, nu-i aşa?
În timp ce ne plănuiam nunta, tu lucrai cu Ryland, mă trădai.
Unde e promicinul?
Ia-ţi mâinile de pe mine.
Vestea bună e că e în stare stabilă, dar nu şi-a recăpătat cunoştinţa
şi nu ştim când o va face.
Am o ofertă de muncă în Spania, dacă vii cu mine...
Dacă Collier are dreptate, dacă mutarea în lumea asta a lui
înseamnă mai mult rău în prezent, îmi voi găsi un loc liniştit,
unde să pot să trăiesc cu fiica mea cât mai mult posibil.
Poza Alanei a fost pusă în fiecare spital şi secţie de poliţie din ţară.
Nu a văzut-o nimeni, Tom, îmi pare rău.
Kyle, eşti gata? Va începe în curând.
Crezi că aş întârzia la aşa ceva?
Să mergem atunci.
Tom.
- V-am ţinut loc. - Îmi pare rău.
- Bună, Tom. - Bună, Maia.
- Arăţi bine. - Şi tu.
Aţi întârziat, aşa că a trebuit să "pun pe pauză" ceremonia.
- Bună, băieţi. - Ce mai faci?
- Bine.
- Bună, Tess. - Bună, îmi pare bine să te văd.
Kevin.
- Credeam că nu vei ajunge. - Am avut parte de puţin ajutor.
Mulţumesc.
Un om care a luat o lume periculoasă şi întunecată şi a vindecat-o.
Un om care a eliminat războiul şi bolile.
Un om care ne-a schimbat părerea despre ce înseamnă să fii om.
A pus tuturor la dispoziţie abilităţile celor 4400,
iar acum, vieţile noastre sunt mai bune.
Unii îl numesc Salvatorul, alţii îl numesc Mesia,
este toate acestea şi chiar mai mult.
Doamnelor şi domnilor, Jordan Collier.
Astăzi, în această dimineaţă, aici şi peste tot,
este bine să trăieşti.
Uniţi, aşa cum omenirea nu a fost vreodată.
Prin intermediul promicinului, cadoul pe care vi l-am adus
şi pe care voi l-aţi acceptat.
Împreună am creat Raiul pe Pământ.
Timpuri de fericire, nesfârşită fericire,
pe care le trăim împreună.
Pentru asta, eu zic să ne înclinăm şi să mulţumim.
Promicinul este o crimă.
Jordan.
Jordan!
E-n regulă, era un vis.
Visai, din nou.
Despre ce era, de data asta?
Am împărţit promicinul şi am oprit catastrofa.
Aşa şi trebuia.
- Salvăm viitorul de... - Ştiu ce fel de lume am împiedicat.
Dar este lumea pe care am creat-o mai bună?
Numărul de morţi din cauza promicinului, estimat până la sfârşitul anului - 6000.
The 4400 sezonul 4 episodul 1 - The Wrath of Graham -
Traducere - Stallion Subtitrare realizată de SciFi Team
Acum mult timp, în altă viaţă,
Îţi simţeam bătaia inimii
Nu e un vis, aminteşte-ţi de noi
Văd asta, în ochii tăi
Ne vom găsi locul în timp
Locul nostru în timp, dincolo de soare
Ne vom găsi locul în timp
Locul nostru în timp, să-l numim al nostru.
Mai mult, te rog.
Este atât de dezgustător.
Aţi spus că nu veţi mai face asta în faţa mea, e scârbos.
Nu e dezgustător, e dragoste, iar într-o zi, vei înţelege.
Deci mami, când ne vei spune?
Ce să ne spună?
Că mami a primit o ofertă de lucru.
Oferta de la UE?
Îi va sfătui în privinţa tuturor lucrurilor ce ţin de cei 4400.
Spun că putem locui oriunde în Uniunea Europeană.
Pachetul de beneficii este incredibil.
- Este ceva ce nu primeşti la slujba asta? - Da, o armă.
Ceea ce o face aproape perfectă.
Dacă accept slujba, înseamnă că nu mai suntem în vacanţă şi trebuie să ne stabilim undeva.
Deci, ce părere aveţi?
Sunteţi pregătiţi să ne stabilim undeva?
Kyle.
Bună, tată.
Când ai revenit în oraş?
De ce nu m-ai sunat?
Sincer?
După cum au rămas lucrurile când am plecat, nu eram sigur că vrei să mai auzi de mine.
Kyle, ai spus că vrei puţin timp pentru tine, am încercat să respect asta.
Dar trebuie să ştii că poţi să vorbeşti cu mine oricând.
Mâine te întorci la treabă? Să ajuţi la prinderea celor 4400?
Voiam să stau la un hotel, până căutam un apartament,
dar e cam stupid, ţinând cont că tu stai aici singur.
Nu ai aflat nimic de Alana?
Nu.
Aş avea nevoie de puţină companie.
Îmi pare rău că a dispărut, tată.
Chiar îmi plăcea de ea. Te iubea.
Ştiu.
Tot sper că mă voi întoarce într-o zi acasă, iar ea o să fie aici.
Mă duc să despachetez, e în regulă?
Vreau să mă duc să-l văd pe Shawn mai târziu.
Kyle!
Bine ai venit acasă.
Mulţumesc.
Vestea bună este că nu sunt mort.
Am făcut injecţia acum 3 zile şi sunt încă în viaţă.
Vestea proastă este că nu pot mişca lucruri cu mintea, sau să zbor,
sau să fac orice altceva diferit.
Sunt doar eu, Graham, un nimeni.
Sper să merg la bal cu Jeff, dar mă gândeam...
Amber.
Amber!
Hai, băieţi, adunarea.
Îl iau pe...
Graham.
Îl vreau pe Graham.
Pe mine?
Stai puţin, eu îl vreau pe Graham.
Băieţi, nu vă mai bateţi joc de mine.
Toată lumea ştie că sunt jalnic la baschet.
Dacă Graham nu vrea să joace baschet, atunci nu mai joacă nimeni.
Ce zici, Graham?
Vrei să joci?
Vorbeşti serios?
Bineînţeles.
Putem juca orice vrei tu, spune-ne doar ce să facem.
Wrestling cu degetele?
Bine, aşa să fie.
Faceţi perechi, voi doi aici. Haide, mişcaţi-vă!
Voi doi aici, Mike, aici.
Ce se întâmplă?
Salută-l pe nou şef al NTAC-ului.
Nu pricep, femeia nu are nicio zi de experienţă în domeniu.
Lucrează într-un birou pentru câţiva ani,
iar ei îi dau o armă şi o insignă şi o trimit să se joace de-a şeriful.
Am auzit că a făcut o treabă bună cu refugiaţii din Texas, în urma uraganelor.
E un reprezentant politic.
Probabil a zâmbit persoanei potrivite la o petrecere
aşa că a trecut peste persoanele cu adevărat calificate pentru slujbă.
Tom, a zis că vrea să-ţi vorbească, imediat ce ajungi.
- Bună, sunt... - Tom Baldwin.
Ştiu. Eu sunt Meghan Doyle.
Bună.
Ţi se pare că e drept tabloul?
Da, sigur, arată bine.
Îţi plac filmele străine.
Ai văzut "La Dolce Vita"?
Sincer? Nu.
Am impresia că nimeni de aici nu l-a văzut, dar e în regulă.
Ar trebui să-l încerci, totuşi.
Bine, o voi face.
Relaxează-te, Tom, nu e temă.
Te rog, ia loc.
E ceva ce vreau să vezi.
Ceva care să ne ajute să avem un început bun.
Deschide-l, e interesant.
Îţi dai seama că nu am voie să citesc asta, nu?
Bineînţeles, dar ţi-am citit dosarul personal.
Nu pari genul de agent pe care să-l împiedice asta.
Haide, nu voi spune dacă tu nu vei spune.
Este despre Isabelle Tyler, de ce-mi arăţi asta?
Uită-te la lista de vizitatori.
M-am gândit că ai vrea să o vezi.
Ştiu că o cauţi pe Alana Mareva de 3 luni şi ştiu că nu ai aflat nimic.
Trebuie să te fi gândit la posibilitatea că a fost răpită din nou.
Bineînţeles, doar nu a dispărut de pe planetă.
Isabelle Tyler este singura persoană în viaţă cu o relaţie tangibilă cu viitorul.
Dacă au luat-o pe Alana, poate că Isabelle va putea să-ţi spună ceva.
Eşti sigură de asta? Abia ai început şi îţi poate aduce probleme.
Dacă reuşesc în slujba asta, dacă-l prind pe Jordan Collier,
nu se va supăra nimeni că sunt încălcate câteva reguli de-a lungul drumului,
iar dacă nu reuşesc, nu mă va salva nimic.
Apreciez asta, mulţumesc.
Ştii posterele acelea,
dacă ai o atracţie pentru lucruri străine oamenii cred că eşti un intelectual,
sau un radical.
Adevărul este că mie pur şi simplu îmi plac filmele.
Sigur nu-ţi plac pentru că îi fac pe oameni să se simtă stânjeniţi?
Poate şi din cauza asta.
Bună, amice. Mă auzi?
Tatăl meu mi-a spus că atunci când eram în comă îmi vorbea mereu.
Nu-mi aduc aminte nimic din asta, dar cine ştie, poate ajută.
Aş vrea să pot să fac ceva pentru tine.
Am încercat... Acum 3 luni mi-am făcut injecţia.
Eram foarte speriat, dar am făcut-o oricum.
Speram să te pot trezi, la fel cum ai făcut tu cu mine.
Faza e că nu s-a întâmplat nimic.
3 luni şi nu am nicio abilitate.
Nu s-a schimbat mai nimic.
Ciudat, nu?
Am încercat.
Îmi pare rău.
Bună.
Scuzaţi-mă.
Sunteţi rătăcită?
Ajută-mă!
Oameni morţi, peste tot pe unde merg.
Mă urăsc.
Eu i-am omorât. Noi i-am omorât.
Tess, le-a dat o opţiune, nu i-am obligat să-şi facă injecţiile.
Tess.
Vreau să-ţi iei pastilele.
Te vor face să te simţi mai bine.
Haide.
Kevin.
Se va calma după ce-şi ia pastilele.
Asta e părerea ta medicală?
Tess e schizofrenică.
Toată treaba cu ascunsul, vina pe care o simte pentru ce am făcut...
Nu poate suporta asta, ar putea face o criză.
Are nevoie de îngrijire medicală, mai mult decât ce-i putem oferi noi.
Până nu voi găsi un doctor care să fie de partea noastră,
va trebui să-i dai tu pastilele.
Ţine minte, abilitatea lui Tess te ţine în siguranţă.
Dacă nu era ea, ai fi fost arestat cu mult timp în urmă.
Îţi promit... Nu-mi pasă dacă soarta întregii planete e în pericol,
nu o voi sacrifica pe Tess pentru tine.
Sau pentru idealul tău.
Idealul nostru, Kevin.
Al nostru.
Graham, dragule, am ieşit în oraş.
Ţi-am lăsat bani pentru cină. Cu dragoste, mami.
Salut, băieţi. Care-i treaba?
Vorbeam între noi şi vrem să ştii că suntem cu tine, toţi.
Credem.
- În ce? - În tine.
Nu suntem singurii.
Am adus pe cineva.
Dumnezeule.
Amber?
Ce cauţi aici?
Am venit să fiu cu tine.
Ce naiba se...
Amber, stai puţin.
Ştii injecţiile acelea despre care tot auzi la ştiri?
Le-am făcut.
Cred că vă dereglează pe voi.
Nu, Graham, tu eşti. Vrem să fim aproape de tine.
Vrem să fim aproape de lumină.
- Ce lumină? - Cea care iese din tine.
Nu am văzut-o până azi. Dar acum o văd.
E minunată.
Tu eşti minunat.
Eşti sigură că vrei să faci asta?
Ţi-au spus să mă omori.
Nu ai făcut-o.
Nu crezi că poate din cauza asta a dispărut prietena ta?
Nu crezi că e pedeapsa ta?
Asta e ceva ce crezi sau ceva ce ştii?
Cum se simte Shawn?
Vreo schimbare?
Nu. Este în spital acum, în îngrijire pe lungă durată.
Dar despre tatăl meu a mai auzit cineva ceva?
Nu, este pe lista noastră şi-l vom găsi. Isabelle,
dacă ştii ceva despre Alana, te rog, spune-mi.
Spune-mi, te rog!
Vrei să ai speranţă, nu-i aşa?
Vrei să crezi că se va întoarce.
Bineînţeles.
Atunci nu vrei să ştii ce ştiu eu.
Îmi pare rău, Tom, serios, dar s-au folosit de tine.
Aşa cum s-au folosit şi de mine.
Bună, Diana, sunt eu, Marco.
Te simţi bine în Spania?
Marco! Da, totul e bine.
Tu eşti bine?
Da, sunt bine.
A intervenit ceva, totuşi.
Acum câteva zile nişte agenţi au percheziţionat un apartament,
în care era mult promicin.
Unul dintre tipii pe care i-au prins a dat mai multe nume,
ale persoanelor cărora le dădeau injecţiile.
Ce vrei să-mi spui, Marco?
Unul din nume era April Skouris.
Sora mea şi-a făcut injecţiile?
Tipul nu ştia dacă le-a folosit, dar da, le avea în mod sigur.
Ai mai auzit ceva de ea?
Nu, nu am auzit nimic de ea de luni de zile.
Nu m-a sunat de ziua mea, dar ştiind cum e ea...
Da, îmi aduc aminte.
Îmi pare rău, Diana. M-am gândit că trebuie să afli.
Îţi mulţumesc.
Pa.
Te întorci în Seattle, nu?
Aceea era o statuie a reprezentantului liceului nostru.
Aseară, nişte studenţi au dat-o jos şi au pus chestia aia.
Când i-am întrebat de ce, au spus că e o statuie a lui Graham Holt.
Cine e Graham Holt?
Un elev de clasa a noua, de nota 6, practic mediocru din toate punctele de vedere.
Deci acest puşti face o glumă, iar tu suni la NTAC?
Am sunat la NTAC pentru că e posibil ca acest puşti să fi făcut injecţiile.
Ceea ce se petrece aici nu e normal... Posterele, statuia.
Aseară, eleva noastră de elită şi-a modificat eseul de aplicaţie la Stanford.
I l-a citit îndrumătorului ei, azi dimineaţă.
Este un eseu de 500 de cuvinte despre Graham Holt,
considerat cel mai mare lider spiritual de la Iisus.
L-am chemat la mine în birou, azi dimineaţă.
Susţine că nu are nici cea mai vagă idee despre ce se întâmplă.
Cred că trebuie să-l întâlnim pe acest Graham Holt.
De acum, formaţia favorită a tuturor este "TV On The Radio".
Aţi înţeles? "TV On The Radio".
Este cea mai bună formaţie.
Graham, aceşti domni ar dori să-ţi vorbească.
Eu sunt agent Baldwin, iar acesta e agentul Garritty. Lucrăm pentru NTAC.
- Bine. - Te rugăm să vii cu noi.
Te vom duce la NTAC şi-ţi vom face un test.
Să vedem dacă ai promicin în sânge.
De ce?
Uită-te în jur, Graham, cred că ştii de ce.
Am de ales?
Ai de ales dacă vei merge cu cătuşe sau fără.
Dacă nu ai făcut injecţia, nu ai de ce să-ţi faci griji, haide.
Stai pe locul meu.
Nu ştiam că băncile au proprietar.
Au, la propriu.
Sunt în primul meu an la Institutul de Arte şi Design.
Trebuie să fac o schiţă cu cărbune, a unei zone a parcului,
în fiecare zi, timp de 7 zile.
Stai pe locul meu.
Bine, mă voi muta.
- Mă voi muta. - Mulţumesc, Kyle, apreciez asta.
De unde-mi ştii numele?
Sincer?
Te-am recunoscut imediat.
Am citit multe despre cei 4400, ceea ce înseamnă că am citit multe despre tine.
Deci presupun că ştii despre mine şi Jordan Collier, nu?
Da, ştiu, e cam greu de evitat.
Ştii că nu eu am fost cel care l-a împuşcat, nu? Nu eram "eu".
Nu am crezut cu adevărat că eşti tu.
Nu arăţi ca un criminal.
Presupun că e un fel de compliment, mulţumesc.
Trebuie să mă întorc la muncă, dar succes cu tema ta.
Cassie...
Poate ne mai vedem.
Voi fi aici, pentru următoarele 7 zile.
Mi se pare că e o explicaţie destul de simplă
în legătură cu ce se petrece la liceul Stevenson.
Acest puşti, Graham, şi-a injectat promicin,
iar acum, oricine îl întâlneşte îl consideră Dumnezeu.
Haide, Marco, chiar Dumnezeu?
Evident că nu este Dumnezeu, în cel mai bun caz este un zeu.
O putere spirituală mai mică.
Aceşti puşti sunt dispuşi să se lupte cu noi, pentru a-l proteja pe el.
Cred că e vorba de veneraţie.
Aţi avut noroc că nu aţi fost transformaţi. Se pare că e nevoie
doar de câteva minute în preajma lui Graham, pentru a găsi religia.
Poate că nu au avut noroc. Devotamentul absolut este ceva foarte rar în ziua de azi.
Ar putea aduce un scop real vieţii. O claritate.
Băieţi, ce facem cu puştiul acesta?
Ne întoarcem cu mai mulţi oameni, îl izolăm şi sperăm că efectul va dispărea.
Aş face-o destul de repede... Se pare că Graham e hotărât să devină regele şcolii.
Nu vreau să-mi închipui ce se poate întâmpla dacă ar avea ambiţii mai mari.
Ce naiba e aia?
Sunteţi aici să vă oferiţi trup şi spirit lui Graham Holt?
Nu chiar.
Atunci vă sugerez să plecaţi.
Aceste străzi sunt ale lui, iar noi le vom apăra cu propriile vieţi.
Sunt Graham. Ce vrei?
Vreau să încetezi asta, Graham.
Dacă nu ieşi, aceşti oameni vor fi răniţi, asta vrei?
Nu, bineînţeles că nu. Aceşti oameni încearcă doar să mă protejeze.
Îi forţezi să fie aici.
Le-ai luat voinţa proprie, iar vieţile lor sunt în mâinile tale.
Înţeleg. Nici eu nu vreau să păţească ceva rău,
dar trebuie să-mi acorzi timp, o noapte, ca să lămuresc lucrurile.
Bine? O noapte.
Am tras puţin de timp.
Avem planuri de făcut.
Încearcă să nu arăţi aşa de tristă.
Cine ştie, poate nici nu va reuşi să se întoarcă la Seattle.
În cazul acesta, se va întoarce aici în câteva ore.
Nu se mai întoarce aici.
Maia, a spus că se întoarce.
Iar eu chiar vreau să cred asta.
Deci, Kyle.
Spune-mi, îl vizitezi pe vărul tău, Shawn?
A fost menţionat des în ziare, în ultima vreme.
- Se simte mai bine? - Nu, nu chiar.
E ciudat, pentru că doctorii spun că nu e niciun motiv să nu fie treaz.
Creierul este activ, iar semnele vitale sunt în regulă.
Este atât de trist. Pare un tip bun.
Toată lumea renunţă la el.
Nu am citit ceva despre promicinul din corpul lui?
Doctorii spun că este în cantităţi foarte mici.
Aşa este, de aceea i-a cedat corpul.
Nu cred că asta a apărut în ziare.
Trebuie să fi apărut, cum altfel aş fi putut să ştiu eu despre asta?
Ştiu că nu sunt doctor, dar poate că, dacă ar fi injectat cu o doză mare de promicin,
l-ar "porni" din nou.
Shawn este unul din cei 4400, nu văd cum ar putea să-i facă rău.
Nu m-am gândit la asta.
Doctorii nu ar lua asta în consideraţie, promicinul este ilegal.
Păcat că nu poţi să faci rost de el.
Ai putea fi singura persoană din viaţa lui căreia să-i pese suficient
încât să încerce să-l trezească.
Stau aici şi se holbează la noi de ore întregi.
Nu simt nevoia să meargă la baie?
Ai grijă.
Nu trageţi! Sunt Graham Holt, vreau să mă predau.
Era şi timpul.
Mâinile sus, ţine mâinile sus!
Bine, în genunchi.
Uşurel...
Nu e el! Nu e Halu'!
- Nu trageţi, sunt Graham Halu'... - În genunchi, imediat!
Nu trageţi! Sunt Graham Halu'.
Nu luptaţi împotriva mea, alăturaţi-vă mie.
Bună ziua tuturor, numele meu e Graham Holt.
Voiam doar să spun că nu aveţi de ce să vă faceţi griji.
Dacă aveţi credinţă în mine nu înseamnă că sunteţi o altă persoană.
Vă veţi iubi în continuare familia, vă veţi trezi în continuare de dimineaţă
şi veţi merge să faceţi ceea ce faceţi de obicei.
Doar că veţi avea un rost,
şi toată lumea va crede ceea ce credeţi şi voi, iar voi veţi crede ceea ce cred ei.
- O să fie foarte frumos, vă promit. - A plecat.
- Deschideţi ochii şi lăsaţi-mă înăuntru. - A plecat, probabil noaptea.
- Bună ziua tuturor... - M-ai auzit? A plecat.
Jordan! Ce faci?
Trebuie s-o găsim, înainte ca altcineva să o facă.
Va trebui să mergi fără mine.
Cum adică să merg fără tine?
Este Tess, îi eşti dator.
Nu am dat promicin lumii pentru a se uni sub conducerea unui băiat de 16 ani.
Trebuie să fie oprit.
Înţeleg, crezi că-ţi ia locul de Mesia.
Cum îl vei opri, Jordan?
Oricine se apropie de acel copil vrea să i se roage, de ce ai fi tu diferit?
Chiar dacă ai putea ajunge aproape de el, ce te aştepţi să se întâmple?
Un miracol?
Presupun că am nevoie de un miracol, nu-i aşa?
Sunteţi nebuni? Sunt un agent NTAC, suntem de aceeaşi parte.
Băieţi, băieţi.
Îi arestează pe toţi din NTAC.
Despre ce vorbeşti? De ce?
Trebuie să vă duc pe toţi în centrul oraşului. Graham vrea să-i fie adus NTAC-ul.
Bine, bine, e în regulă.
Ce opţiune avem?
- Eşti bine? - Da.
Graham a convertit câteva secţii de poliţie.
Poliţiştii arestează oameni cu sutele şi îi duc la el.
Kyle, de ce nu răspunzi la telefon? Ţi-am spus că e periculos acum prin oraş.
Sună-mă înapoi.
Nicio veste de la fiul tău?
Nu, ce spun cei din D.C.?
Nimic bun, vorbesc despre pierderi acceptabile, atac aerian.
Vor să trimită armata în oraş.
- Începe să arate ca un război civil. - Ştiu.
Nu pot decât să mai trag de timp câteva ore.
Şi ce să facem?
Trebuie să-i adunăm pe toţi cei de la NTAC care nu au fost convertiţi.
Să ne croim drum spre centrul oraşului, să luptăm dacă e nevoie.
Vom încerca să ne apropiem de Graham,
poate reuşim să ajungem la el, înainte ca el să ajungă la noi.
Dumnezeule, Shawn! Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu, stătea acolo pur şi simplu şi a început deodată să aibă convulsii.
Salut, Shawn.
Noi suntem. Sunt eu, Kyle.
Spune ceva, dacă eşti bine.
Mamă.
Cum am ajuns aici?
Dl Collier.
Ai procedat bine că ai venit la mine.
Ar fi fost păcat să fie nevoie să te caut.
Se pare că lumea îţi cade la picioare.
Voiam să văd de ce.
Nu-ţi face griji, în curând ţi se va părea normal.
Nu.
Eu ţi-am dat promicin, eu pot să ţi-l iau înapoi.
Ce mi-ai făcut?
Te-am făcut normal.
Împuşcaţi-l! Împuşcaţi-l acum!
Justin! Mark!
Lumea nu mai are nevoie de tine.
Mă are pe mine.
Continuaţi-vă vieţile.
Graham nu trebuia să convertească aşa mulţi poliţişti.
Unul dintre foştii săi credincioşi l-a arestat chiar acolo,
în faţa tribunalului.
Nu e nicio urmă de promicin în corpul său.
Nu, e doar un puşti de liceu cu multe probleme pe cap.
Presupun că nici nu mai e nevoie să ne întrebăm dacă Collier are o abilitate.
Poate neutraliza promicinul.
Cum a căpătat-o?
Shawn nu a spus niciodată de Collier să fie capabil să facă asta
unuia din cei 4400 de la început.
Poate că la ei nu funcţionează.
Poate că o poate face doar pe cei "secundari".
Adică celor care au luat promicinul şi apoi au căpătat o abilitate.
Deci Collier a intrat într-un oraş practic ocupat, a pus mâna pe puşti
şi a rezolvat problema care a pus în panică întreg guvernul SUA.
Dacă eram acasă şi vedeam povestea asta la ştiri, ştii ce aş fi crezut?
Oamenii se roagă la cine nu trebuie.
Collier a pus un mesaj pe internet.
Cu toţii ne-am speriat puţin azi,
şi ne vom mai speria până se va termina.
Mergem pe un drum dificil şi periculos.
Dar mergem împreună.
Fie că aţi ales să-mi fiţi alături sau nu.
Acum, cu toţii facem istoria.
Tom, am primit un telefon de la directorul închisorii unde e Isabelle.
E un mesaj, pentru tine, de la Isabelle Tyler.
Atât?
Muzeul Powell?
A spus că răspunsul pentru tine e acolo şi că-l vei recunoaşte când îl vei vedea.
Vremea indeciziei a apus. Acum e timpul pentru măreţie.
Fiecare are un rol de jucat.
Singura voastră problemă este dacă să-l acceptaţi sau nu.
Promicinul este peste tot.
Oamenii capătă abilităţi şi nu se poate face nimic în privinţa asta.
Îmi pare rău, domnule, nu e nicio studentă Cassie, la Institut.
Mi-a spus că e studentă aici şi vreau să vorbesc cu ea.
Nu pot să o găsesc în cartea de telefon, nu o găsesc nicăieri.
Poate nu v-a dat numele ei real. La asta v-aţi gândit?
Duhul nu va intra înapoi în lampă.
Ştiu că e tentant să credem că ne putem agăţa de trecut,
de tot ceea ce este sigur şi uşor, dar nu putem face asta.
Siguranţa şi comoditatea ne-au trimis pe drumul catastrofei.
Lanţurile confortului ne opresc să mergem spre o lume mai bună.
Noua eră nu urmează să vină, nu este pe drum... Este aici.
Iar acum suntem separaţi de vechile noastre vieţi de o prăpastie de netrecut.
Deci toţi trebuie să vă întrebaţi ceva.
Sunteţi pregătiţi?