ДОСЕГА... - Това е древният храм
на Чернокръвните. Тя е там. - Бягай, Джанзо!
Мънт!
Добре ли си? - Какво беше това?
Оръжията ви нямат ефект върху мен. - Ще видим това.
Проработи ли? - Така мисля.
Не можеш да убиеш бог. - Има черен кинджу.
Ще убие ли Явала? - Ще убие всеки, който го докосне.
В момента Аванпоста е най-голямата ни заплаха.
Трябва да им покажем силата на Обединението!
И мушкаме!
Добра работа. До края на деня
може да тренирате с някои от по-опитните ни войници.
Тобин е най-добрият. Сержант,
запознайте хората си с новите попълнения и започнете тренировките.
Благодаря, сержант. Командир Спиърс не представлява опасност.
Може да ме приближи. И изпълнете заповедите му.
Какво беше това? - Хората ми не служат на теб.
Аз и лорд Тобин сме техни командири. - Ти служиш на кралицата,
упълномощила ме да действам от нейно име.
И аз одобрих заповедта й. - Не ми трябва одобрението ти.
Нима?
Май трябва.
Искала си да ме видиш?
Баронесо, този Аванпост е последното убежище срещу инфекцията на Явала.
Труднодостъпността може да е от важно значение за оцеляването на вида ни.
Наясно съм. - Тогава няма да е лошо
да подкрепиш нашите усилия, вместо да ги възпрепятстваш.
Толкова беше застрашен от мен, че веднага изтича при кралицата.
Повярвай ми, баронесо, ни най-малко не съм застрашен от теб.
Кралицата ме избра да командвам. Не те е поставила между мен и войниците.
Предай пълния контрол над армията си или се махай.
Няма да повтарям. - Трябва да говориш с лорд Тобин.
Това е неговата армия. - Не лорд Тобин е проблемът - а ти.
Аз съм лоялна на съпруга си, а той е лоялен на теб.
Доколкото виждам, баронесо, ти си лоялна само на себе си.
Омъжи се за Тобин не от любов, а за да придобиеш власт.
Не е така. - Тогава ми се закълни във вярност,
като твоя кралица. И спри да ми пречиш.
Докато лорд Тобин ти служи, Ваше величество,
ще ти служа и аз.
Никога няма да те обича като Розамунд. - Гарет.
Какво знаеш ти за любовта? - Червен кинджу!
Спри!
Добре ли си?
Опитай това отново и ще те убия на място.
АВАНПОСТЪТ сезон 3 епизод 11 ASEAZ-превод-ASEAZ-превод
Как това би държало някой далеч от нас?
Не някой - а насекомите. Те не харесват
тревата бафлер и корен от рофло.
Имаме по-големи грижи от насекомите.
Те разнасят инфекции, като всяко животно.
Да, сигурен съм, че Явала се обединява с буболечки.
Добре ли си?
Със Зед изгорихте и обезглавихте майка ми.
Съжалявам. - Но тя не умря.
Майка ми наистина не може да умре.
Трябва ни друг начин да я убием.
Наистина ли искаш това? - Трябва. Аз я активирах.
Отключих кутията. Разреших картата. Изпълних й всичко. Вината е моя.
Но го стори, защото си й дъщеря. Не знаеше какво е искала...
Трябваше да се досетя. Знаех, че нещо не е наред. Още щом взе кутията
от баща ти. - Взела е кутията? Тя ми каза,
че баща ми й я е дал, когато умирал. - Не.
Тя я взе. Със сила. - Откъде знаеш?
Защото Явала влезе с осем мъже и само трима се върнаха.
Мисля, че баща ти не се е дал без бой.
Може ли, той да е жив? - Не съм била там,
но, най-вероятно е мъртъв. - "Вероятно"?
Отивам в Равнината на пепелта. - Тя каза, че вероятно е мъртъв.
Да, "вероятно". Не със сигурност. - Знам, че искаш да намериш баща си,
но сега ли му е времето? - Точно сега е.
Щом е знаел къде е белият кинджу, знае къде е и черният. А той ни трябва.
Може да е единствената ни надежда. - Талън, съжалявам. Наистина.
Но той сигурно е мъртъв. - Не знаеш това.
Доколкото знаем, може да има черния кинджу. Как иначе сам ще убие
петима от хората на Явала? - Но не ги е избил всичките.
И са му взели кутията,
мисля, че са го убили. - Трябва да разбера.
Първо да отидем до Аванпоста. - Нямаме време.
Не разбираш.
Дори Сай-век да е оцелял, няма да го намериш.
Тунелите с лава са безкраен лабиринт и ще се загубиш, ако не знаеш пътя.
Кажи й, Зед. - Права е. Без водач или карта
може да не излезеш никога. - Майка ми имаше карта на тунелите,
в които откри баща ти. Виждала съм я. Дано още е в Аванпоста.
Продължавай. Чист си.
Стром? - Ана? Успяла си.
Сторих нужното, за да открия мъжа си. - Пусни ме. Това е жена ми.
Заразена е. - Недейте. Тръгвай, веднага.
Ако не си на 100 крачки, ще те убият. - Не мога да те оставя.
Моля те, тръгвай! - Ела с мен в Обединението.
Прекрасно е.
Не мога. - Ще те чакам, съпруже.
Спиърс! - Тобин, търсих те.
Заради Фалиста. Добре ли си? - Да, току-що чух.
В затвора е, защото хората й я уважават повече от теб?
Пил ли си? - Да. И?
Фалиста има червен кинджу. Опасна е. - "Опасна"?
Да. - Фалиста е "опасна"? Забавно.
Красивата, дребничка Фалиста е опасна? - Да, колкото и да не ти се вярва.
Тя ми е жена. Не мислиш ли, че щях да знам, Спиърс?
Знаеш ли кое е по-вероятно? - Кое?
Ти и Розамунд ви е страх... от Фалиста.
И сте я бутнали в затвора, за да я контролирате.
Казвам ти истината. - Напротив.
Споко, ясно!
Ти ме принуди да го направя.
Но няма причина да продължава... Не!
Тобин!
Спри! Спри това.
Не, не, не, не. Не!
Какво ти става? - Защо го правиш? Да защитиш честта й?
Спрете!
Какво правите? - Тя те принуди да се ожените.
Това боли ли? Добре. - Да!
Хайде. Не! Спрете! Не, не чупи стола!
Ти счупи стола. - Тобин, аз не...
не искам да те нараня.
Ще трябва да платите за това!
Тобин...
достатъчно.
Тобин, трябва да ме чуеш.
Ядосан си, че получих работата, която ти искаше. Разбирам. Наистина.
И може би мислиш, че аз съм виновен,
че загуби Розамунд. - Да.
На кое точно "да"? - И на двете.
Ами нашето приятелство.
Всичко, което преживяхме заедно.
Не бих те излъгал.
Сдобряване?
Добре ли чух? Че жена ми има кинджу?
Да. Червеният кинджу, който беше в Първи.
Какво? - Тя го използва срещу Розамунд.
И срещу мен. Още няколко секунди и щяхме да сме мъртви.
И аз нямаше да повярвам, ако не го бях видял с очите си.
Ще говоря с нея. - Бъди внимателен.
Червеният кинджу може да те убие.
Добре се биеш за пиян човек.
Ще потърся картата. - Кажи ми, когато я намериш.
Къде е Мънт? - Съжалявам, не можах да го спася.
Мъртъв ли е? - Не. Само е заразен.
Затворете портата и бъдете нащрек. - За какво?
Може да дойдат стотици заразени. Запечатайте здраво това място.
Тобин, стой там.
Мисля, че опитах да убия кралицата.
"Мислиш"?
Казаха ми, че нещото, което беше в главата на Ярис,
онова, което наранява хората...
сега е в моята глава. Не разбирам...
Но когато се случи, почувствах нещо тук.
Там нямаше друг, само аз и те двамата, които страдаха ужасно.
Значи не си искала да нараниш никого. - Не.
Не, не мисля.
Приятелят ти Гарет каза, че
обичаш Розамунд, а не мен. - Казал е това?
И аз много се ядосах. Може би съм искала да ги нараня.
Аз не... - Не е твоя вината.
Очевидно е, че не знаеш, как да го контролираш.
Ранен си.
Добре съм.
Истина ли е казаното от него?
Ще се застъпя за теб пред Розамунд.
Ще те измъкна оттук.
Значи, Явала не може да бъде убита и нямаме лечение.
Направо да влизаме в Обединението. - Има още една възможност.
Съществува черен кинджу. - Още един кинджу.
Винаги са проблемът, и никога решението.
Не е задължително. Зеленият кинджу възкреси теб и Тобин.
Да, но уби други двама. Не разбираш ли? Винаги има цена.
Ще си струва, стига да спрем Явала. - Какво прави черният кинджу?
Смъртоносен кинджу, убива всеки докоснал го.
Значи е оръжие? - Може само то ще убие Явала.
Къде е? Не мисля, че е скрит някъде под Аванпоста.
Има някой в Равнината на пепелта, който може би знае къде е.
Кой?
Баща ми.
Прощавай, но...
ти ми каза, че баща ти е мъртъв.
Вероятно. Но има шанс още да е жив.
И, е единствената ни следа. - В забравената от бог Равнина.
Не отиваш ли само за да видиш баща си? - Разбира се, че искам да го видя.
Какво ли не би сторила, да видиш твоя? - Разбирам.
Но може би ще почака? Наистина си ми нужна докато трае кризата.
Той може да е решението на кризата.
Знам, че е изстрел в тъмното, но не виждам друг начин да спра Явала. А ти?
Не.
Може би всички трябва да избягаме в Равнината на пепелта.
Няма да издържиш и пет минути. Мястото е смъртоносно.
Защо ми се струва, че всеки път отиваш на смърт?
Защото е така.
Но още съм жива, нали?
Викал си ме?
И така, кое е най-важното нещо в живота? Здравето!
Тази жена... е заразена.
Вижте!
Не се страхувайте, мили хора.
Аз - Хигли Мъгс, идвам с чудодеен лек.
Гледайте.
Какво стана?
Как се озовах тук?
Отворете портата!
Виждаш ли това? Има лек?
Очевидно не. Не бъди толкова глупав.
Той е измамник... Мошеник.
Само седем мъниста дозата.
Десет за две. Почти продадох всичко!
Изпийте го сега и сте имунизирани. - Извинете ме, благодаря.
Благодаря. Какво продаваш?
Само лекарство срещу заразата,
лек срещу болестта, имунитет за общността.
Ако не съдържа сок от Фиктер, продаваш фалшив лек. Опасно и безотговорно е.
Как смееш, сър! Излекувал съм десетки и съм предпазил хиляди от инфекция.
Дай ми го. Дай ми го! Изисквам го с цел анализ.
Седем мъниста.
Ето те. - Здравей, страннице.
Какво е това? Какво правиш?
Изрових стария си скицник.
Ти ли си нарисувала това?
Талант, който не знаех, че имаш.
Наистина си добра. - Бях.
Вече не рисувам.
Кой е това? - Това са майка ми...
и брат ми. - Това баща ти ли е?
Да.
Още тогава едва си спомнях лицето му.
Още ли мислиш, че е жив?
Говорил си с Гуин? - Иска да те разубедя, да не го търсиш.
Да, е, трябва да отида. - Явала идва насам. Трябваш ни тук.
И затова трябва да отида.
Явала е взела кутията, водеща към белия кинджу от баща ми.
Ако е жив, може да знае къде е и черния.
Баща ти е...
вероятно е мъртъв.
Нямаш много вяра в живота, нали? - Не... реалист съм
и бих искал и ти да бъдеш.
Е, заминавам.
Гуин не може да ме разубеди, както и ти.
Тогава идвам с теб. - Не. Гуин се нуждае от теб.
Ако загинеш в Равнината на пепелта...
Няма. - Но ако загинеш, аз...
Ще бъдеш с Гуин. - Спри.
Гуин вече не ме вълнува по този начин.
Това беше само период.
Край на историята.
Моля те върни се при мен.
Ще се върна. - Гледай да е така.
Но ако не се върна, тогава...
Търпение, Талън.
Ако Рен не се появи скоро, тръгвам без картата.
Крайно време беше. Намери ли я? - Не.
Стаята й е почистена. Там няма нищо. - Въпросът е решен. Тръгвам без нея.
Няма да го намериш без карта. - Трябва да опитам.
Дай ми време. Може да я намеря. Азадар е почиствал.
У него ли е? - Не, умря на арената. Но,
нещата му са у полубрат му Ворсевус. - Попита ли го?
Не, търся го. Не мога да го намеря.
Дай ми време. Ще се появи.
Намери го бързо или отивам без картата.
Веднага.
Ана? Ана?
Стром?
Моля те, пусни ме.
Първо изпий това. - Какво е?
Цяр. Изпий го.
Да. Действа. Сега ме пусни.
Сигурна ли си? Наистина ли си ти? - Да. Погледни ме в очите.
Не е искала да нарани някого. Не може да го контролира.
Още малко и щеше да убие кралицата и мен.
Но не е. Спряла е, преди да е станало късно.
Нали не може да го контролира. Как? - Успяла е да спре, преди да навреди.
Тя ще го разгадае. Освен това, Розамунд,
е ужасена от това нещо в себе си.
Силата може да е ужасяваща. Но когато отмине, как ще го използва?
Фалиста е жадна за власт. Защо казваш това?
Омъжи се за теб. - Това не й даде повече власт.
Омъжи се за мен, защото ме обича. - Най-накрая истината.
Тя ме обича. Но не и аз нея. Обичам теб и винаги ще обичам теб, Розамунд.
Може ли да се върнем на въпроса?
Фалиста има червения кинджу.
Ти и Гарет сте приятели от деца.
Винаги ще имате специална връзка, независимо от всичко, нали?
Да. - Фалиста бе моят най-добър приятел.
И после любовница. - Като вас двамата.
Розамунд, аз я познавам.
Тя е добър човек. Можеш да й имаш доверие.
От видяното, не мисля, че мога.
Съжалявам. - Тогава се довери на мен. Ще следя
да не използва кинджу. - Но как?
Нека ревността не влияе на решението. - Как смееш?
Решението ми за съпругата ти се основава единствено на безопасността.
Моля, напусни, бароне.
Тобин ме помоли да видя дали мога да помогна.
Какво можеш да направиш? - Да запълня празнините.
Ще ти помогна да разбереш какво става в главицата ти.
Не те ли страх от мен? - Направо съм ужасен. Но,
тези дни съм така постоянно.
Седни.
Преди да почнем, да е ясно, правя го по молба на Тобин, не от добро сърце.
Стига любезности. Ще започваме ли?
Нещото в главата ти се нарича кинджу.
Живо същество, живеещо в тялото на приемник.
Паразит? - Не точно.
Паразитът често вреди на приемника,
докато кинджу предлага доста ползи.
Но аз не искам да живее в мен. Искам го навън. Можеш ли да го изкараш?
Изследванията ми сочат два начина за отделяне от кинджу.
Единият е... да го предадеш на друг, а вторият е да умреш.
Щом е открил, как да влезе в теб, след като Ярис беше убит,
дори смъртта може да не те отърве от него.
Но...
нали мога да го предам на някого. - Да.
О, не, не. Абсолютно не. - Някой друг.
Дано не е, на който и да е. Червеният кинджу е много опасен в грешни ръце.
Значи цял живот ще живея в затворническа килия?
Това зависи от кралицата.
Не съм си и помисляла, че ще дойдеш.
Какво? Трябва ли да ме е страх? - Дойде да решиш на място.
Дали да ме пуснеш или да ме оставиш тук да умра.
Най-трудната част да си кралица. - Е, нека те улесня.
Не ме пускай.
Опасна съм.
И ще прекараш дните си в изолация?
Не искам... но трябва.
Разбирам какво вижда той в теб.
Моля? - Най-накрая разбрах
какво харесва Тобин в теб.
Я се виж.
Мъдра, деликатна, и винаги с адско достойнство.
Ласкаенето не ще промени решението ми.
Така е.
Но ми помогна да взема моето.
Какво правиш? - Джанзо каза, че мога да предам
кинджу на друг. Трябва да си ти. - Искаш да ми го предадеш?
Ще се възползваш максимално от него. Ще го ползваш мъдро.
Не съм сигурна. - Според казаното от Джанзо,
ще си защитена от Явала. И знам,
че ще го използваш само за добро.
Така е, да. - Тогава го вземи.
Принадлежи на теб, не на мен.
Не мога.
Ако приема кинджуто, няма да съм по-добра от Тримата.
Не искам да управлявам всявайки страх.
Тогава ме остави тук.
Не мога да го контролирам.
Опасна съм.
Знаеш ли, разбирам, какво вижда Тобин в теб.
Очевидно Тобин вижда много малко.
Не, той дойде да ме моли да те освободя.
Държеше се като... мъж, влюбен в жена си.
Вероятно заради това, че израснахме заедно.
Стража.
Свалете оръжията.
Освободете баронесата. - Защо?
Май те прецених погрешно. Беше готова да ми дадеш кинджу,
значи, че не си жадна за власт.
Но аз не мога да го контролирам.
Ами ако нараня някого? - Иди при Зед и Талън.
Те ще те научат. Кажи им, че аз те пращам.
Вярвам, че ще постъпиш правилно.
Беше у Ворсевус! Ето я.
Не прилича на карта.
Щом потоците лава пресъхнат, оставят проходи... Нагоре, надолу, настрани.
Картографират се в три измерения.
Сай-век живееше в тунелите тук. - Сигурна ли си?
Да.
Тогава да тръгваме. - О, не, не. Не бързай. Има проблем.
Не указва кой тунел е. А има стотици, и ако не знаем къде е входът,
не знаем и откъде да започнем. - Корвън е работил с Явала,
нали?
Да. И?
Това е неговият печат. Разпознах го.
Значи, той е правил картата. Корвън ще знае коя тунелна система е.
Кой е Корвън? - По-малкия ми брат.
Не знаех, че имаш брат. Не си го споменавал.
Ако не си забелязала, аз не говоря много за личния си живот.
Да не е защото си го оставил там? - Не исках, но Явала го искаше, та...
О, той сам ли го избра? - Беше горд да служи на жрицата.
И мислиш, че ще ни отведе до тунелите? - Сигурен съм, че може.
Боже, нямам търпение да го видя. - Наистина?
Той ми е брат.
Идвам с вас. - Какво? Защо?
Не знаем какво е оттатък. Огнени бури, ядосани Черни юмруци, огнени червеи.
Мислиш ли, че не знам? Равнината на пепелта е последното място,
където искам да бъда. Ще ви трябва помощ за Корвън.
Знам, че Корвън ти е непознат, но ми е брат и сме много близки.
Сигурен съм, че ще помогне и без теб. - Може би не.
Рен, какво не ми казваш? - Дълга история.
Ще говорите ли по пътя? Да тръгваме.
Веднага ли? Трябва ми половин час. Ще кажа на Джанзо, че тръгваме.
Чакай малко. Кажи ми за брат ми. - Ще се видим след половин час.
В Цитаделата.
За какво говори тя? - Нямам идея.
Не мислех, че Рен ще намери картата. - А аз, че ще се върна в Равнината.
Талън? - Как избяга? Да не си убила някого?
Успокой се. Розамунд ме пусна. - Така ли? Защо?
Питай нея. - Какво искаш?
Розамунд ме праща. Да ме научите как да контролирам това... в главата ми.
Кинджуто? Няма време за това. Тръгваме.
Но и да имахме, няма да може да те научим. Трябва сама да го разбереш.
Дайте поне някои отговори. Дали винаги ще наранява хората,
без да съм му казала? Без да мога да го спра?
Моят никога не е действал сам. - Моят, да. Два пъти, да ме защити.
Кинджуто промени ли ви? - Не.
Силата, която ти дава, може да те поквари.
Да, погледни Зед. - Кинджуто не ме е променил.
Така е. Вече си беше задник.
Не може да ми се насити.
Един съвет. Внимавай с този червен кинджу.
Всеки, притежавал го, е бил зло копеле или се е превърнал в такова.
И гледай да си сдържаш нервите.
Тобин?
Фалиста?
Свободна си?
Чакай, да не...
Не. Всичко е наред. Розамунд ме пусна.
Спри.
Страхувам се, че ще те нараня.
А аз, не.
Имам да ти казвам нещо.
Какво не е наред? Добре ли си?
Знам, че си молил кралицата да ме освободи.
Благодаря ти за това. За мен означава много, че си ме защитил.
Разбира се.
Но сега аз...
осъзнавам колко...
почтена и... мъдра е кралицата.
Сгреших, че застанах между двама ви.
Ако бях мъж, щях да се влюбя в нея. - Фалиста.
Затова реших...
да те освободя от брачния ти обет.
Можеш да се ожениш за Розамунд,
и армията ми ще ви е лоялна, както беше обещано.
Не знам какво да кажа.
Ще му покажа кой е луд. - Джанзо, трябва да говоря с теб.
Ей сега. Гледай. Може да ти хареса. - Седем за една, десет за две! Хайде.
Слушайте, наивни селяци!
Позволете да ви демонстрирам моята магия.
Ще разкрия, кой от вас е заразен.
Представям ви... моя вълшебен пръст.
Той ще ни отведе до най-голямата заплаха за сигурността тук.
Моля, наблюдавайте.
За бога.
Правиш се на глупак, дребосък. - Така ли?
Точно така. Не се страхувайте, съселяни мои.
Този... безочлив... мошеник
не е заразен.
Това е обикновен нощен бръмбар.
Когато го смачкаш върху нечие чело,
той оставя светеща фосфоресценция достатъчно дълго,
за да ви убеди да си купите...
сок от горски плодове. Нали?
Този сок... лекува толкова,
колкото и водата от потока.
Този човек застраши
целостта на Аванпоста срещу инфекцията.
И ще отговаря пред закона за това.
Отдръпнете се! Този човек е арестуван.
Добре... - Видя ли какво направих?
Сложих този мошеник на място и бях направо блестящ.
Отивам в Равнината с Талън и Зед. - Не, не. Ще отиде някой друг.
Повярвай ми, и аз не искам. Но трябва. Няма да успеят без мен.
Защо? Искам да кажа, защо ти? Не си боец, нали?
Трябва да помогна с друг Чернокръвен, който ще помогне само на мен.
Защо само на теб? - Защото... е лудо влюбен в мен.
Старо гадже? - По-скоро пациент.
Когато казах, че е лудо влюбен, точната дума е луд.
Не разбирам. - Дълга история. Спасих живота му...
подробностите нямат значение. Той е луд,
опитва се да убие всеки, освен мен. - Това ми звучи опасно.
Само той може да посочи търсените от Талън тунели. Ще го стори само за мен,
ако приемем, че още ме харесва, след като го изоставих в Равнината.
Много опасно е. Не искам да те загубя. - Ще се върна, преди да усетиш.
„Ще се върна, преди да усетиш“ значи, че когато се върнеш, няма да знам,
че си ходила някъде...
Млъквай.
Хайде.
Трябва ли да отиваш?
Ето те. Замалко да тръгнем без теб.
Иска ми се да бяхте. Трябва ли ви Рен? - Това зависи от нея.
Трябвам им. Ако не беше така, никога нямаше да отида пак там.
Мислех си, как ще разберем къде ще излезем от портала?
Ако порталът не е насочен към някое име, ще отидем на последното му място.
Откъдето дойде Явала.
Ето някой с малко здрав разум.
Може би кралицата ще ви спре от тази самоубийствена мисия.
Джанзо, знаеш като мен, че не може да спреш Талън.
Не съм закъснял, нали?
Бих ти дал съвет, но сигурно няма да ме послушаш.
Вероятно не. - Върнете се живи, става ли?
Винаги.
Влезте, мои последователи.
Ще превземем този Аванпост един по един.
ASEAZ-превод-ASEAZ-превод ASEAZ-превод-ASEAZ-превод