Контрзаходів росіян на поверхні Місяця не виявлено.
Дві команди цілодобово охороняють ділянку.
Росіяни на «Звєзді» поводяться як звичайно.
Також не виявлено військової діяльності на орбіті Землі.
Можна сказати, що наша маленька операція пройшла успішно.
Так, сер. Схоже на те.
Передайте НАСА мою особисту подяку за добре виконану роботу.
Дякую, сер. Обов'язково.
Пане президент, можна запитати?
Як бути з місією «Аполлон-Союз»?
Як ви думаєте, Еллен? Продовжувати чи скасувати місію?
Ми маємо моральну перевагу після того, як вони збили лайнер.
Думаю, треба її зміцнити.
Простягнемо їм руку дружби на очах усього світу.
Якщо Андропов відмовиться, то хай так і буде.
Тоді всі побачать, хто прагне миру, а хто – війни.
Я цілком згоден.
- Дотримуйтеся плану. - Так, сер.
І мені сподобалася ваша поведінка
за таких складних обставин.
Дякую, сер. Це дуже люб'язно.
Хочу офіційно подати в Сенат вашу кандидатуру
на посаду адміністратора НАСА.
Сер, це велика честь.
Навіть не знаю, що сказати.
Ви потрібні нашій країні, Еллен.
Але не поспішайте, обдумайте все.
Дякую всім.
Ну...
Ого.
Поздоровляю.
Старий уміє добирати кадри.
Дякую. Мабуть.
Ти що, чекаєш на посаду, важливішу, ніж у Марґо?
Я просто хочу все обдумати.
Що тут обдумувати, Еллен?
Це наш квиток на Марс.
Якщо ти будеш у складі кабінету, це знову стане пріоритетом.
Це було пріоритетом для Тома. Але це не допомогло.
Ти астронавтка. Ти матимеш більше впливу.
Це правда. Президент любить астронавтів.
І ти не просто астронавтка. Ти схопила удачу за хвіст.
Він прислухатиметься до твоїх порад з космічної політики.
Можливо.
Я про це подумаю.
Генерале?
Дякую.
Отже, радянці затримали запуск шатла «Буран».
Мабуть, через ремонт.
Завезли його сьогодні в ангар.
Я ж казав. У них там теж є розумні люди.
Мабуть, самі знайшли проблему з ущільнювальним кільцем.
Мабуть, так.
Еммо, зв'яжіться з Сергієм Нікуловим.
Він з командою повинен повернутися сюди якнайскоріше,
щоб закінчити підготовку.
Так, мем. Нагадую:
«Колумбія» на стартовому майданчику, запуск о 14:30.
- «Колумбія»? - Шатл Ґордо.
Мабуть, він страшенно нервується.
Надіємося, він тверезий.
КОСМОЦЕНТР КЕННЕДІ, ФЛОРИДА
MS-2. Праве зап'ястя. Шарнір і застібка.
Зрозумів. MS-2. Праве зап'ястя готове.
Як воно?
Сидить добре.
PLT. Ліве зап'ястя. Шарнір і застібка.
Зрозумів. Ліве зап'ястя...
- Далі я сам. - Так, сер.
Прошу, сер.
Господи, Еде.
Тобі більше нічим зайнятися,
і ти приїхав у Флориду заважати моєму запуску?
Хочу востаннє глянути на ці старі шатли,
поки мій «Патфайндер» не відправив їх на звалище.
Цього не буде.
«Патфайндер» як цуценя порівняно з моїм кораблем.
Просто слухайся великих хлопців, які сидять попереду,
нічого не торкайся, і все буде добре.
Я тобою пишаюся, старий.
Дякую.
Без тебе я б не полетів.
Ти готовий?
З богом.
Тридцять секунд до зльоту,
перемикання на автоматичний режим.
Запуск твердопаливних прискорювачів.
Двадцять секунд...
18, 17,
16, 15, 14,
13, 12, десять...
Є запуск головного двигуна.
«Колумбія» летить у космос з астронавтом Ґордо Стівенсом.
Він повертається туди через десять років.
Я повернувся, мала.
Я повернувся.
ЗА ТЕБЕ
Заради всього людства
Можете сісти зручніше.
У вас так звана глаукома нормального тиску.
Це рідкісне захворювання. Його причини невідомі.
Це значить, що очний тиск у вас нормальний,
але очний нерв ушкоджений.
Проблема може бути в кількості крові,
яку отримує очний нерв,
або в чутливості вашого очного нерва.
Або інші обставини могли вплинути на кровообіг.
Наприклад, радіація?
Може бути. Мені не траплялися такі дослідження.
Ви що, отримали велику дозу радіації
під час польоту на Місяць?
Як ви знаєте – ні.
Ясно.
І, як я розумію, лікар з НАСА вас не оглядав.
Можете просто розповісти про лікування?
Ну, щоб уповільнити втрату зору,
ми випишемо вам краплі,
піґулки, можливо, доведеться робити операцію.
- Операцію? - Можливо.
Але, знов-таки, ми говоримо про уповільнення втрати зору,
а не про припинення і точно не про відновлення.
Вибачте. Ви кажете, що хочете розрізати мої очні яблука,
але мене це не вилікує.
Я не хочу нічого різати. Це один з варіантів.
Але ні, вас це не вилікує.
Співчуваю, міс Кобб. Глаукома невиліковна.
Можете звернутися до іншого лікаря,
але я впевнена, що віднині
ваш зір погіршуватиметься.
Врешті-решт ви осліпнете.
Дякую, доктор.
У НАСА хороші лікарі. Вони це помітять.
Штаб Еллінґтон. НАСА 9-6-4.
Зрозумів, Моллі. Зачекай.
Прошу відкрити смугу Віскі-147-Чарлі.
НАСА 9-6-4, штаб Еллінґтон.
Дозвіл є, Моллі. Смуга Віскі-147-Чарлі відкрита.
Покажи, на що ти здатний.
Давай ще. Ще!
Ну ж бо.
Мчи.
Чорт забирай. Мчи.
Чорт забирай!
Давай! Швидше!
НАСА 9-6-4, штаб Еллінґтон.
Усе гаразд, Моллі? Ти різко знизилась до чотирьох з половиною тисяч.
Зрозуміло, штаб Еллінґтон. Усе гаразд.
Усе добре.
Президент вирішив озброїти «Патфайндер»,
щоб показати радянцям, що це не гра.
Тепер ініціатива в наших руках.
Ми встановимо батарею з чотирьох ракет «Фенікс»
у вантажний відсік шатла.
Космічний варіант AIM-54C
уже кілька років розробляють у Ванденберґу.
Вони спроєктовані для шатла міноборони, але сумісні з «Патфайндером».
Цей політ буде спільний
для НАСА й міністерства оборони.
Управління польотом здійснюватиметься з нашого центру,
а всі рішення щодо ракет «Фенікс» прийматиме міністр оборони.
У польоті доведеться запускати ракети?
Для випробування системи буде проведено навчання.
Цілями будуть дрони, запущені на низьку навколоземну орбіту,
з сигнатурами, схожими на російські супутники.
Скільки ракет ми запустимо на навчаннях?
- Ми тепер бойовий корабель? - Ні, «Патфайндер» не бойовий корабель.
Але в нас будуть ракети, і ми будемо збивати.
Система озброєння «Патфайндера» призначена переважно для самозахисту.
Переважно, але не тільки.
Теоретично ці ракети можна використовувати для нападу.
Я не помиляюся?
Цього нема в плані польоту.
Політ – для випробування всієї системи «Патфайндера»,
тому логічно випробувати цей новий...
компонент.
Але це лише випробування.
«Фенікс» має радіолокаційне наведення.
Радіус дії – 185 км,
підривач неконтактний.
З ракетами на борту
підйомна сила зміниться точно на 883 паскалі.
- Усе гаразд? - Так.
Що сталося?
Президент запропонував зробити мене адміністратором НАСА.
- Ти ж уже цим займаєшся. - На постійній основі.
Ого.
Дивовижно, Еллен.
Поздоровляю. Це справді...
Шалено. Я знаю.
Але я не погоджуся.
Ти впевнена?
Авжеж. Я чекаю слушної миті, щоб це сказати.
Тепер стільки всього діється.
Так, але... це чудова нагода.
Ти могла б... увійти до складу кабінету Рейґана.
- Кажеш, ніби хочеш, щоб я погодилася. - Ні, просто...
Хіба ти не цього завжди хотіла?
Ти очолиш НАСА. Зможеш полетіти на Марс...
Гей.
Я хочу тільки тебе.
Так?
Так.
З ПОВЕРНЕННЯМ, ҐОРДО!
Мабуть, тут значно більше місця, ніж тоді, коли ти тут був востаннє.
Так, раніше тут не було де розгулятися.
Я знаю. Це безумство.
Не уявляю, як ви тут жили.
Тепер тут камбуз.
Так, я знаю.
Там раніше була твоя койка, так?
Здається, так.
А де тепер моя койка?
Не знаю, як ви тут жили.
Стільки часу в одному приміщенні. Я б з котушок з'їхав.
Нік.
Нова койка.
Так, вибач...
У тебе чудова койка у відсіку А.
Подалі від циркуляційного насоса.
Ця штука вмикається щопівгодини.
Багатьох це бісить, поки не звикнуть.
Я сплю як убитий, за мене не турбуйся.
Тобі пощастило, бо Венс хропе, як паровоз.
Цілу ніч не замовкає.
Він хороший хлопець, хоч і морпіх.
Трохи дратівливий. Але він спить тут.
А напроти нього
твоя колишня має одну койку на двох.
Вибач. Відсіки В і С заповнені. Тут не так багато місця.
- Надіюся, ти не проти. - Ні, все гаразд.
Де вона взагалі?
На завданні з морпіхами.
У них позакорабельні роботи біля реактора цілий тиждень.
Щось пов'язане з вантажем «Сі Дреґон».
Але це великий секрет.
Усе цілком таємно.
З морпіхами? Трейсі?
Це мало бути тимчасово,
поки один з них не навчиться пілотувати місячний модуль.
Але, кажуть, у нього не дуже виходить.
Так, місячний модуль – хитрий звір.
Чорт забирай, так. Ти літав на найпершому модулі.
На жаль, він більше не літає.
Ми розбираємо його на запчастини.
А два інші ще літають.
Хоча вони вже старі й примхливі.
Як і всі ми. Ну, я не хвилююся.
Я впевнений, що Трейс швидко навчить бідолашного морпіха.
Так. Так, мабуть.
Ну, розташовуйся.
Гаразд.
З поверненням додому, сер.
Три групи працюють
над окремими компонентами стикувального модуля,
які стануть частинами єдиного цілого.
Механізми, авіоніка, життєзабезпечення.
Але групи не обмінюються ідеями,
поки не закінчать чорнову розробку.
Це стандартний порядок.
Я знаю, ви казали.
Але якби вони співпрацювали з самого початку...
Ні.
Я інженер, і я бачу погану розробку.
Це ж смішно.
До твого відома, ми літали на Місяць на цій поганій розробці,
коли ти була ще в підгузках.
Може, це ви мали носити підгузки під час «Джеміні».
- Геть звідси! - Авжеж.
Пістон.
КАФЕ «МАЛЕНЬКИЙ САЙҐОН»
Вибачте, я не...
Вибачте.
Ласкаво просимо в «Маленький Сайґон». Скільки вас?
Я одна.
- Що будете пити? - «Кока-колу».
Ви вже вибрали?
Поки що ні.
Чесно кажучи, я нечасто їла в'єтнамську їжу.
Тебе удочерили?
Так.
- Любиш китайські страви? - Обожнюю.
Вони трохи схожі.
Я б почала з яєчного рулету. Потім фо чи бан мі.
Бульйон з вермішеллю або сандвіч зі свининою.
Сандвіч смачний, але фо – татова коронна страва.
- Твій тато – кухар? - Так.
Я скуштую фо.
- Фо. - Фо.
Я ж казала. Родинний рецепт.
Було смачно.
Можеш сісти?
Твій тато навчився готувати у В'єтнамі?
Його навчила мама, моя бабуся.
- Вона ще жива? - Хтозна.
Тато розірвав усі зв'язки, коли виїхав.
Він мало розказує про рідних, які лишилися там.
А що твоя мама?
Вона тут. Не зараз, але вона жива.
Хоча вона не з В'єтнаму. Вони познайомились у Штатах.
То ти народилася тут?
Так, я американка за народженням.
Ось. Як будеш готова.
- Тримай. - Дякую.
- Твоя решта. - Залиши собі.
Дякую. Наступного разу скуштуй рис зі свининою.
Думаю, ти прийдеш іще,
з друзями, і ви витратите багато грошей?
Так, я обов'язково про це подумаю. Дякую.
Є захоплення цілі.
Підтверджую. Радар показує дві активні цілі.
Перша ціль на відстані 31 км.
Відносна швидкість до літака – 1,2 метри в секунду.
У межах досяжності.
Райд, навести озброєння на першу ціль.
Систему наведено. Перша ціль.
Захоплення цілі підтверджую. Друга ціль за 45 кілометрів.
Швидкості Y і Z у межах досяжності.
Ціль скоро буде поза досяжністю.
Перемикаюся на другу ціль.
Систему наведено. Ціль номер два.
Ціль захоплено. До стрільби готовий.
Вогонь.
Фокс три.
Захоплення першої цілі.
- Вогонь. - Фокс три.
Захопив обидві цілі. Ціль маневрує, ракети наведено.
Першу ціль знищено. Друга ракета підходить.
Другу ціль знищено.
Підтверджую. Активних цілей немає.
Усі мертві.
Кінець симуляції.
Замкнути кабіну й приготуватися до розбору.
- Добра робота. - Дякую, шеф.
Так, дякую.
Мені треба провітритись.
Непогано.
Зовсім непогано.
- Бу! - Господи!
Чорт.
Ударився?
Ні.
- Ні. - Бачив би ти своє обличчя.
Ти мене застала зненацька.
То ти тут.
Я тут.
Як тобі? Тут якось інакше?
- Зовсім інакше. - Так?
Інакше в кожному...
О, Венс. Ти знайомий з моїм колишнім чоловіком Ґордо?
Ґордо, це Венс Полсон.
Один з морпіхів, якого прислали обороняти нас від червоної зарази.
Привіт. Радий знайомству.
Взаємно.
- Ти з ВМФ, так? - Правильно.
Ну, для мене це не проблема.
А вона мала б бути морпіхом.
О, годі.
Як вона кермувала цим відром, коли ми прилетіли до росіян!
Ми летіли так низько над поверхнею,
що якби внизу були кролі, ми б підстригли їм вуха.
Просто краса.
Ви всі боягузи. До поверхні було аж п'ять метрів.
П'ять... Та ну.
Мені в чоботи місячного пилу налетіло.
У чоботи?
Хлопці висіли на зовнішніх полозах,
наче Тарзани.
І співали «Політ валькірій», як у фільмі «Апокаліпсис сьогодні».
- Було весело. - Весело.
З ними я почуваюся молодою.
Я голодний, як вовк. Піду щось з'їм.
Мабуть, я теж. Хочеш з нами?
Їдальня – твоя стара база.
Я знаю.
Але не хочу. Мені треба розташуватися.
Може, посплю до сніданку.
- Рада тебе бачити, Ґордо. - Взаємно, Трейс.
...повідомляють про сильний вибух на території Форт-Ґулік,
базі Десятого піхотного полку США
і сил спеціального призначення в Панамі.
Очевидці розповідають, що велика вантажівка прорвалася через КПП...
Кляті тварини.
...в'їхала в казарму й вибухнула...
Енчилади готові.
Чудово. Я вмираю з голоду.
Можна мені ще пива?
...не входити в Зону Каналу,
яка є суверенною територією США за міжнародними законами.
Те, що мало бути звичайним постачанням
місячної бази Джеймстаун,
перетворилося на ще один фронт у запеклій словесній війні
між Сполученими Штатами та Радянським Союзом.
Господи... Чого ти підкрадаєшся?
Я стояв поруч.
Дуже смішно.
...НАСА каже, що це звичайне поповнення запасів,
а насправді там було ядерне...
- Я це дивилася. - Ти не бачила мене.
Авжеж бачила.
Ти не зрозумів, що я замислилася про щось інше?
Так. Зрозумів.
Я це розумів два місяці тому, коли ти повернулася
й годинами сиділа у ванні, дивлячись у стіну.
Я казав собі: «Їй є про що подумати. Я її не чіпатиму».
Я казав це собі щоразу, коли ти кричала на мене без причини.
Або коли сиділа мовчки
й не хотіла ні про що говорити.
Я тебе не чіпав, але з мене вже годі.
Бо щось діється, і ти повинна сказати мені, що саме.
- Що? Що ти хочеш почути? - Я хочу почути правду.
Я хочу почути... правду.
Ми переживемо будь-що.
Я в цьому не впевнена.
Я вийшла назовні під час сонячної бурі...
забрати Вуббо.
Я не сиділа у лавовому тунелі.
Це була брехня.
Я пробула на поверхні годину.
Може, більше.
Він би загинув, якби я не вийшла.
І тому...
Це називається глаукома нормального тиску.
НЕ ДОПУСТИ, ЩОБ ЦЕ СТАЛОСЯ З ТОБОЮ.
Трейс.
Чорт. Ґордо, заходь.
Заходь. Тихо. Зачини двері.
Господи.
Що ти робиш?
Як докурю, ввімкну витяжку, і весь дим вилетить у велике невідоме.
А на завтра,
якщо хтось унюхає щось дивне, то подумає, що це їжа.
Геніально.
- Скільки у тебе ще є? - Сім.
Сім, до того як...
до того як Джиммі пришле мені ще з новим вантажним кораблем.
Джиммі? Джиммі посилає тобі на Місяць контрабанду?
Він виймає середину з головки сиру й кладе сигарети в пакеті.
Він розумний хлопець.
Навіть занадто.
Я й знати не хочу, де він цього навчився.
Поділишся?
Чому б і ні?
У тебе непоганий вигляд, Ґордо.
Щасливий.
Дякую.
Так.
Я вже давно не бачила тебе таким.
Я почав наводити лад у житті.
Невже? Як?
Якщо не хочеш, щоб ця сигарета стала для тебе
останньою в ці півроку, розповідай.
Коли я був тут того разу...
Я з'їхав з глузду.
Розгубився.
Почало ввижатися всяке...
Я навіть пробував зняти шолом назовні.
О боже.
Дані навмисне зламала руку,
щоб Ед не повідомив про мене Г'юстон і мене не кинули в божевільню.
Мені прикро, що ти переживав це сам, Ґордо.
Жаль, що ти не розповів мені.
І мені жаль.
Ця база діє на людину негативно.
Навколо стільки народу, але все одно тут...
самотньо, ізольовано.
Навіть не уявляю, наскільки тобі було важче.
Я думав про це минулі десять років.
Ніяк не міг зрозуміти, що тоді сталося.
А одного разу
я... підслухав, саме так,
я підслухав, як ви говорили з Джиммі про його шостий день народження.
Ти сказала, що це були щасливі часи.
І раптом я все зрозумів.
Те, що там сталося, не було пов'язане з космосом, клаустрофобією
чи божевіллям.
Я знав, що як вернуся, нам доведеться розлучитись.
Що це був лиш початок кінця.
А я не міг цього витримати.
Я не міг втратити найважливіше у світі.
Тебе.
Я був у цьому винний. Так, з тобою іноді бувало важко, але...
Пішов ти.
Це я занапастив наш шлюб, Трейс.
Я брехав, зраджував, не був поруч, коли був тобі потрібен.
Навіть коли був поруч, то не підтримував тебе.
Я це знаю.
І все розлетілося.
Коли я почув, як ти розповідаєш Джиммі про щасливі часи...
я зрозумів, що не буду щасливий,
поки не поверну тебе.
- О, Ґордо. - Тому я тут, Трейс.
Я тут, щоб повернути тебе.
Я навіть Сему сказав.
- Вибач, що? - Сказав йому у вічі.
Я сказав: «Я поверну Трейсі, Семе».
Боже мій, Ґордо. Що він відповів?
- Він сказав... - Чорт забирай, Ґордо.
Зачекай. Він сказав...
«Трейсі – дика коняка.
Ніхто її не впіймає».
Так.
І ти з цим згоден?
Я думаю, що ніхто у світі тебе не впіймає.
Якщо ти сама цього не захочеш.
Упіймай мене, якщо зможеш.
Не знаю, чи бачили ви д-пошту зі штаб-квартири НАСА
з питанням про кошторис «Патфайндера».
Учора я проаналізувала бюджет, якщо це допоможе.
Краще червоний.
- Що? - Він любить червоний колір.
Хто?
Містер Нікулов. На першу зустріч.
Яка різниця, що він любить?
Мабуть, ніякої.
Зараз принесу кошторис «Патфайндера».
- Доброго ранку. - Доброго ранку.
Гарний колір.
Цей?
Ви переглянули аналіз стикувальних вузлів?
Так. Здається, все гаразд.
З Москви прийшла... нова директива.
У політбюро вирішили,
що потиск рук має важливе символічне значення
і що він має бути...
рівновіддаленим, скажімо так.
На рівній відстані між двома кораблями.
Щоб жодна зі сторін не була ні господарем, ні гостем.
Довжина модуля – 3,15 метрів,
середина – це 1,575 метра.
Так. Отут... тут.
Але є певні проблеми.
Дивіться.
ви будете американцями.
Середина тут.
Тож... Заходьте.
Теоретично, якщо ви простягнете мені руку...
Отак, і... Здається, все гаразд, так?
Ні. Так.
Ніби все гаразд.
Але проблема в тому, що зараз
нас не видно ні з «Союза», ні з «Аполлона».
Мабуть, так. Що...
Де буде розташована камера? Ніхто цього не побачить.
У символі миру немає сенсу, якщо його ніхто не побачить.
Ясно.
Ну...
Якщо одна сторона повинна приймати...
У Москві хочуть, щоб це був СРСР.
А у Вашинґтоні – щоб це був «Аполлон».
А якщо просто... кинути монетку?
Це буде...
прийнятно.
- У вас є монетка? Вибачте. - Так.
- У мене немає кишень. - Здається, є.
Так.
Вибирайте.
Орел.
- Вибачте. - О, так, стривайте.
- Здається, вона... - Так.
Унизу.
Вибачте, вам... вам треба посунутися. Я не можу...
Мої штани зачепилися.
Ну, може, я спробую...
Міс Медісон...
Так?
Міс Медісон, у нас проблема, потрібна ваша допомога.
Вибачте.
Білл Стросер звільнився. Очевидно, через тебе.
Через мене? Я нічого не робила.
Мабуть, щось зробила.
«Після сьогоднішньої розмови з міс Розалес я зрозумів,
що колеги мене не поважають,
тому я не можу далі тут працювати».
- Що ти йому сказала, чорт забирай? - Нічого.
Що ти йому сказала?
Ну, я просто... Я назвала його...
Пістоном.
Дарма я це тобі розповіла.
Я довірила тобі конфіденційну...
Вирвалося. Я не думала, що він звільниться.
Ти не думала.
Білл Стросер – цінний працівник,
який понад 20 років віддано працював у агентстві.
Він не заслуговує на звільнення через малу, яка не тримає язика за зубами
й принизила його.
Переконай його повернутися...
або шукай собі іншу роботу.
- Вибачте, що? - Алейдо, я ризикнула, взявши тебе.
- Ти повинна хоча б... - Нічого я вам не повинна.
- Заспокойся. - Не наказуйте мені заспокоїтися.
Ви не можете мені нічого наказувати.
Хочете звільнити – вперед. Мені все одно.
Ясно.
Ось як ти поводишся.
Як? Захищаю себе?
Ось чому тебе звідусіль звільняли.
Коли стає важко, Алейда йде.
Пішли ви.
Думаю, ти сама собі шкодиш.
Хочеш просвистіти цю роботу – що ж.
Та якщо хочеш бути космічним інженером, більше шансів не матимеш.
Відповіді на питання принесуть вам від 100 до 500 доларів...
СВІТОВІ ЛІДЕРИ
Вітаю.
Можна зайти й...
Стривайте, ні. Я просто хочу поговорити.
- Я не хочу з тобою говорити. - На кілька хвилин. П'ять хвилин.
Ну, будь ласка, Білле.
Добре, заходь.
Чорт, не встиг. Я знав відповідь.
Це справжній відмикач з серіалу «Космос: 1999»?
Я влаштував Барбарі Бейн екскурсію по ЦУПу кілька років тому,
і вона прислала мені його на знак подяки.
Це рукавичка Базза Олдріна?
Я не проводитиму тобі екскурсію. Що ти хочеш?
Я тут, бо хотіла сказати...
Вибачте.
Добре. Дякую, що завітала.
То ви повернетеся на роботу? Чи...
Ні.
Будь ласка, Білле. У мене вирвалося.
Це була дурість, більше я ніколи так не казатиму.
Думаєш, річ у цьому?
Мене ця історія переслідує майже 20 років.
Ти в НАСА десь місяць? І вже чула.
Ти взагалі знаєш, який це був політ «Джеміні»?
Що відбувалося, коли Білл упісявся?
- Це не має значення. - Ні, має.
- Справді... - 16 березня 1966 року, «Джеміні-8».
Це щось значить для тебе?
Так, авжеж.
Ніла Армстронґа і Девіда Скотта закрутило на орбіті,
вони мало не знепритомніли.
Мало не померли.
Якби вони знепритомніли, це кінець.
Я був за пультом, уже кінець зміни, і так, мені треба було попісяти.
Раптом Ніл каже, що він втратив керування кораблем
і стає дедалі гірше.
Ми могли втратити двох перших американців у космосі.
І я лишився на робочому місці.
Навіть після того, як Ніл відновив керування.
Ми не знали, чи дуже пошкоджена капсула.
І я лишився... з усіма.
Чекав і дивився,
надіявся
і молився.
Вони мали ввійти в атмосферу над Китаєм.
У нас нема в Китаї станцій спостереження.
І ми втратили їхній сигнал не на кілька хвилин.
А на годину.
Поки пілот ВПС не побачив їхні парашути над Окінавою.
Нам повідомили, що вони успішно сіли на воду.
Ми почали стрибати й радісно кричати.
Уперше я брав участь у такій події.
Я стояв з усіма, радісно кричав.
А Френк Бедлоу подивився на мене й спитав:
«Білле, ти упісявся?»
Люди й досі про це говорять. Уже 20 років.
У мене...
стріляли.
- Що? - З рушниці.
Сіллю, але там був і дріб.
Він і досі у мене в плечі...
Не знаю, до чого ти ведеш...
Просто вислухайте мене.
Добре?
Якось мені... не було де жити.
Ніде.
Іноді я ночувала у друзів,
але переважно в підземних переходах, на лавках у парку, на задніх дворах.
У деяких людей великі задні двори, вони не знають, що діється за домом.
Мені треба було їсти. Ясна річ.
Але грошей у мене не було.
Тож я...
шукала недоїдки у смітниках біля ресторанів.
Біля ресторану на Браянт-стріт можна було знайти багато смачного,
і я ходила туди,
а власник виходив і кричав на мене.
«Геть звідси, мексикашко!
Весь район засмерділа. Знайди роботу».
Якось я повернулася туди.
Той тип вийшов. І цього разу... у нього була рушниця.
Я навіть не пам'ятаю, як мене підстрелили.
Пам'ятаю тільки страшний шум, я впала на землю,
а потім встала й побігла.
Я бігла й бігла.
Зупинилася в парку.
І зрозуміла, що... моя сорочка уся в крові.
А лівий бік ніби вогнем палав.
Господи.
Я пішла у швидку допомогу, мені обробили рану.
Я розповіла їм, що сталося, й вони викликали поліцію.
Так завжди роблять, коли хтось поранений.
Викликають поліцію.
Але я була тут нелегально й не хотіла говорити з поліцією.
Тому я просто...
утекла.
Я втекла ще до того, як з мене витягли весь дріб.
У моєму тілі ще багато його лишилося.
У мене великі потворні...
шрами...
на все плече.
Тому я не ношу майки,
купальники, топи і все таке.
Щоб ніхто не бачив.
Тож...
Мені теж є чого соромитися, Білле.
І повірте...
мені дуже жаль...
що я змусила вас знову це пережити.
Гільдія кіноакторів – так.
Світові лідери за 200.
Перша жінка – прем'єр Британії.
Дуже популярна після Фолклендської війни. Ларрі.
Це Марґарет Тетчер.
- Хто така Марґарет Тетчер? - Правильно.
- Спробуймо кінохіти за 400. - Це має бути питання.
Пішла ти.
- Правильно. - Кінохіти за 300.
Актори перевіряли костюми для цього фільму 1959 року,
коли заходили у жіночу вбиральню. Ларрі.
- «У джазі тільки дівчата». - Саме так.
Джек Леммон і Тоні Кертіс.
Мабуть, їм було дуже весело ходити в жіночі вбиральні,
але про це ми поговоримо на іншому шоу.
А тепер, Ларрі, вибирай категорію.
Ось твої чайові.
Двадцять один п'ятдесят.
- Непоганий вечір. - Так, чудово. Дякую.
Я просто хотів сказати...
про той вечір.
- Я не розумію, що сталося. - Нічого не сталося.
Так.
Двом друзям було добре разом...
і вони по-дружньому поцілувалися.
Може, трохи більш по-дружньому, ніж було варто, але...
Так.
Вибач.
Не вибачайся.
Забудьмо про це. Не треба більше це обговорювати.
Так.
- Добраніч, Денні. - Добраніч, місіс Болдвін.
Я думала, ти йдеш.
Я не...
Я не знаю, що сказати.
Я знаю, що ми повинні...
забути про те, що сталося.
Але я...
Я не можу.
Я постійно про це думаю.
Твоє волосся...
- І твої губи. - Денні.
Я постійно згадую про те, як обіймав тебе.
Замовкни.
Іди замкни двері.
Вимкни світло.
Іди до мене в підвал.
Давай. Швидше.
СХОВИЩЕ
Ти справді продаси «Форпост»?
З усім обладнанням.
Буде дивно, що ним володітиме хтось інший.
Я вперше сюди зайшов, коли у тебе було відкриття.
Так?
Весело було.
Це був просто жах.
Пивні крани не працювали, туалети запотопило.
Був... хаос. Але було й весело.
Тобто тепер уже... не весело?
Можна й так сказати.
Але людям тут подобається.
Справді. Вони приходять сюди подивитися на космічні фото
й моделі ракет.
Усе, пов'язане з космосом.
Так, я бачу це на їхніх обличчях, коли вони сюди заходять.
Вони озираються: «Тут справді є астронавти?»
«Невже ця штука була в космосі?»
«Це лайно з космосу?»
Я могла б справжнє лайно продати,
якби сказала, що цей пакет лайна був у космосі.
Я не сумніваюся.
Чому?
Усі хочуть побувати в космосі.
Тільки не я. Я ніколи не хотіла.
Ну, всі крім тебе.
Але більшість людей ніколи там не побуває.
Вони можуть тільки прийти сюди
й купити якийсь дурнуватий сувенір.
Поки НАСА не продає квитки в космос.
НАСА ніколи їх не продаватиме.
Правда ж, квитків у космос не продаватимуть?
Я дуже сумніваюся.
Хтось продаватиме.
І заробить купу грошей.
Карен.
Ти назвав мене Карен.
Я тебе кохаю.
Ні, не кохаєш, Денні.
- Кохаю. - Ні, не кохаєш.
Я... Я тебе кохаю, Карен.
Прошу, тримаймо себе в руках.
Я думаю лише про тебе.
Ні.
- Я багато років тебе кохав. - Що? Ні. Це зовсім не те.
- Так. - Ні. Ні.
Я покину академію. Ми знайдемо квартиру в місті.
Що?
Денні, це зовсім не те.
Це не кохання.
- Більше між нами нічого не буде. - Що?
- Я думав, у нас... - Нам було добре.
Справді. Було чудово.
Ми обоє цього хотіли і, мабуть, потребували цього.
Я не...
Тобто я знаю, що хотіла й потребувала цього.
І я це зробила.
І було чудово.
Ти був чудовий.
Ти просто молодець.
Але це все.
- Ні. - Між нами все.
- Але так не повинно бути. - Повинно.
- Чому? - Бо я так сказала.
Це кінець. Одягайся.
І... Вийди через чорний хід, добре?
Замкни двері за собою, ніби ти пішов останній.
Я піду пізніше.
Сідай у машину і їдь додому.
Завтра подзвони, що захворів.
А в кінці тижня їдь в академію.
Не турбуйся. Я заплачу тобі за цей тиждень.
Мені все це байдуже.
Кругом.
Це наказ.
Не озирайся. Іди.
Боже мій.
357 Браво, це місячний модуль 2.
Через п'ять хвилин прилетить ваша зміна.
Зрозуміло, модуль два.
Дуже кортить помитися й пожувати гарячого.
Капітане Стівенс, ви готові до пілотування?
Готовий.
Добре. Вимикаю автопілот. Модуль у вашому розпорядженні.
Система керування працює з затримкою.
Модуль не реагує так, як раніше.
Хлопці й дівчата, прошу закріпити столики
і встановити спинки крісел вертикально.
Нова шахтарська зміна заступає об 11:30.
- Рух. - Що?
Де?
Перед нами зліва. Щось блиснуло на тому пагорбі.
Це точно? Я не бачу там ніякого руху.
Стривайте. Бачу.
Ми тут не самі.
Вільгельме, лишайся за головного.
Вебстер, Лопес, за мною.
Г'юстон, це командир морпіхів.
На пагорбі біля 357 Браво хтось є.
Йдемо перевірити.
Зрозумів. Будьте обережні.
Коли побачите їх, спробуйте зв'язатися з ними по радіо.
Слухаюся, Г'юстон.
Будьте насторожі. Розділимося.
Справа чисто.
Вебстер, прикрий зліва.
Стою зліва.
Рухаюся.
Зліва чисто. Переходжу направо.
Зрозуміло. Я на фланзі зліва.
Нема нічого.
Г'юстон. Контакт попереду.
Що у вас?
Бачу двох космонавтів, які працюють з якимось обладнанням.
Вони нас не помітили.
Лопес, бачиш іще когось?
Ні, шкіпере. Тільки цих двох.
Г'юстон, що робимо далі?
Морпіхи, перейдіть на російську радіочастоту
й накажіть їм негайно покинути ділянку.
Ясно.
Вебстер, вийди вперед.
Перейди на їхню частоту й накажи їм зникнути.
Лопес, прикрий її.
Зрозумів.
Перемикаю частоти.
Радянські космонавти.
Уряд США заявив права на цю зону.
Вони рухаються.
Вдалося.
Спокійно.
Мені це не подобається. Що він робить?
Що у ящику? Зброя?
Припиніть! Відійдіть від ящика!
Стрілянина.
Ворога уражено.
Відійди від ящика.
Чорт. Швидше!
Чорт забирай.
Морпіхи, це Г'юстон.
Морпіхи, доповідайте.
Г'юстон, двох ворогів уражено. Усе серйозно.
Чекай.
Господи. Він горить.
Чорт забирай.
Господи. Що мені робити?
Тримайся, друже.
У тебе в скафандрі діра, але ми її залатаємо.
Вебстер, Лопес. Доповідайте.
- У мене порядок. - Порядок.
Дихай, друже. Усе буде добре.
- Стівенс? - Слухаю, Венс.
Його треба терміново евакуювати.
Чорт забирай.
Ми на пагорбі. За 300 метрів від гребеня.
Зрозуміла. Зараз буду.
Вебстер, забери їхню зброю.
Так.
Морпіхи, це Г'юстон. Що у вас?
Повторюю, морпіхи, це Г'юстон. Яка у вас ситуація?
Г'юстон, командир морпіхів.
Ділянка наша.
Один ворог убитий, другий поранений.
Зараз його евакуюють.
Дайте Білий дім.
Боже. Шкіпере.
Що таке?
Зброї немає.
А що ж вони шукали?
Боже мій.
Переклад субтитрів: Олена Цехмейструк