Atvaino!
3. LĪMENIS ĪPAŠA PIEKĻUVE
Kā labā jūs strādājat?
Es jūs tur redzēju.
Jūs vadījāt tīrīšanu, es zinu.
Un putni, kas nobeidzas pilsētā?
Domāju, ka tos indē dīķa ūdens. Tāpat kā zivis.
Un cilvēkus, kā manu opīti.
Un es neapstāšos, līdz noskaidrošu patiesību.
Es no jums nebaidos!
3. LĪMENIS ĪPAŠA PIEKĻUVE
TAS NAV GALĀ KURŠ VĒL?
Uzminiet, kas šodien notika benzīntankā.
Es tur pirku dzērienu, un pēkšņi viņš nostājās man aiz muguras.
Vīrietis, kurš man seko.
Pag! Tev kāds seko?
Ne gluži, bet tas ir cilvēks, kuru es redzēju pie dīķa.
Mēs saskrējāmies benzīntankā.
Vai viņš tev ko teica?
Tikai: "Atvaino!" Un tad nopirka sev dzērienu.
Ak nē! Viņš šķiet šausminošs.
Bet bija skaidrs, ka viņš cenšas mani iebiedēt.
Ko, tāpēc, ka nopirka dzērienu?
-Tēt? -Iza, ļauj viņai pabeigt!
Hilde, mēs tikai cenšamies saprast, kas notika.
Tas ir tas cilvēks. Viņš cenšas pateikt, ka mani novēro.
Vai viņš tev draudēja?
Viņa nupat pateica, ka ignorēja.
Klasiska liecinieka iebiedēšana.
Tas, kura labā viņš strādā, ir atbildīgs par dīķa lietas noklusēšanu.
Jā, labi. Vai varam uz brīdi pārtraukt sarunu,
līdz būsim uzklājuši vakariņu galdu?
Nopietni, Hilde. Tu esi kā vecļaužu Reddit grupa,
-bet manā mājā. -Ei, ei, ei!
-Nu... -Skaties tu man!
Vai tu nupat daudzus neiepriecināji, satīrot kaut kādu dīķi?
Vai tu nevarētu desmit sekundes par to papriecāties,
pirms ķeries pie nākamās sazvērestības teorijas?
Nē.
Jo viņam ar katru dienu kļūst sliktāk un neviens nepalīdz.
Mans fotoaparāts!
-Nekas. -Tēt, es to sasitu.
-Man ļoti žēl. Tas bija netīšām. -Nekas. Viss labi.
-Paskatīsimies. -Skaidrs, ka netīšām.
Nekas traks. Tikai vajag jaunu objektīvu.
Tas prasīs dažas dienas. Es kaut ko izdomāšu.
Dažas dienas? Tas ir pārāk ilgi.
Lūdzu.
Nu re, paskat!
Paskat! Paldies, tēt.
Paldies, opīt.
Nu, ko teiksi?
Kur ir ekrāns?
-Nē, tas... -Nē.
Tam nav ekrāna, mīļā. Šis aparāts ir īpašs.
Šis ir filmiņu fotoaparāts.
Pēc fotografēšanas ir jāattīsta filmiņa.
Savulaik mēs fotografējām un tad, kad visa filmiņa beidzot bija izbildēta,
nesām to uz veikalu, kur to attīstīja.
Jā, un pēc pāris nedēļām gājām pakaļ.
Bija tik aizraujoši saņemt bildes.
Jā, kad tas brīdis beidzot pienāca,
jau bija aizmirsies, kāpēc vispār tās bildes tika uzņemtas.
Klau, neuztraucies! Es tev parādīšu, kā attīstīt.
Labi? Tas būs jautri.
Par ko jūs runājat?
Nē, atvainojiet, viņš to nebija pieminējis.
Nē, protams. Viss kārtībā. Es labprāt aiziešu. Katrā ziņā.
Jā, labi. Es to izdarīšu. Paldies.
Paldies.
Kas zvanīja?
Tas bija ostas kapteinis.
Jā, tētis, izrādās, joprojām īrē vietu laivu piestātnē.
Došos turp un izdomāšu, ko darīt.
Zini, likās, ka šovakar vakariņās viņam bija labāk.
Kā tu domā?
Jā.
Jā, viņš bija tīri normāls.
Kas ir?
Paklau, ir...
ir briesmīgi tā teikt,
bet es neesmu pārliecināta, ka šie Sila skaidrības brīži mums palīdz.
Es domāju - Hildei.
Ko? Domā, tie viņai dod viltus cerību?
Jā. Viņa domā, ka, atrisinot šo saindēšanās noslēpumu,
būs iespējama kaut kāda ārstēšana, kas visu vērtīs par labu.
Jā, bet vai gribi būt tā, kas viņai pasaka, ka tas neizdosies?
Nē, negribu. Un tu?
Nē, es negribu.
Klau, es gribu, lai viņa...
tic, ka viņš dzīvos mūžīgi, saproti?
Ka visi dzīvosim mūžīgi.
Mīļais!
ĒRIHĀRBORAS SKOLA
Ei! Panāc!
Man jāsagādā draudzenei dāvana, bet viņa ir ļoti izvēlīga.
Tu šo to jēdz no drēbēm. Ko man viņai nopirkt?
Nu, aksesuāri vienmēr ir laba doma.
Un pašlaik modē ir milzīgas matu gumijas.
Tagad tās nēsā daudzas meitenes.
Varbūt izvēlies viņai pavasarīgos pasteļtoņos?
Jā. Vienalga.
Par ko bija runa?
Ne par ko. Kas jauns?
Vai redzējāt pašvaldības paziņojumu presei?
Pārbaudēs esot apstiprinājies, ka dīķa ūdenī bija zilaļģes.
Lieliski. Tas nozīmē, ka Volteram viss būs labi, vai ne?
Paldies dievam! Man tas putns patīk.
Tātad mums būtu jāpieņem tas, kas rakstīts paziņojumā? Nekādu jautājumu?
Jā, Volteram varbūt kļūs labāk, bet manam vectētiņam?
Mums jāuzzina, kurš piesedza dīķa lietu.
Un tad sapratīsim, kāpēc viņi to izdarīja.
HĀRBORAS ZIŅAS
Kurš finansēja sakopšanu?
SLĒGTĀ ZONA
Tur bija daudz tehnikas. Tās ir lielas izmaksas.
Tās esot seguši anonīmi ziedotāji.
Bagātnieki maskās, kā Betmens.
-Viņi negrib atklāties. -Tieši tā.
Tad kāds būs mūsu nākamais solis?
Sekosim naudai. Vienmēr var sekot naudai.
Pašvaldība slēpj, no kā saņēma naudu,
tomēr mēs varam atrast tās avotu.
Tas, kurš maksāja būvuzņēmumiem, būs anonīmais ziedotājs.
Tikai jāatrod kāds, kurš ir gatavs runāt.
Liels paldies.
-Viens ir. -Beidzot.
Vairumam maksāja pašvaldība, izņemot šo darbuzņēmēju.
Viņiem esot maksājis uzņēmums Strata Tech Industries.
-Nevar būt! Tur strādā mans tētis. -Tiešām?
Tikko sāka tur strādāt.
-Vai vari mūs aizvest uz viņa biroju? -Protams.
BEZ TEVIS TE NAV TAS.
Sveika, cienītā!
-Vai aizvest tevi mājās? -Ā, Emma!
Man ir pēcstundas.
Nelāgi.
Bet var taču uz tām neiet.
Un riskēt dabūt vēl vairāk pēcstundu?
Kaut es tā varētu, bet man jau pietiek nepatikšanu.
Nuja.
Vai tev viss labi? Man ir ļoti žēl par tevi un Džesiku.
Man tiešām viņas pietrūkst. Viņa bija foršākais šajā vietā.
Jā. Es tepat vien stāvu.
-Uz tikšanos! -Jā.
Sveiki, direktore Kolinsa!
-Vai varu ar jums aprunāties? -Jā.
Es biju tajā video ar olām.
Nu, es tur neesmu redzama, proti, neesmu nofilmēta,
bet es tur biju.
Redzēju, kādas Izijai un Džesikai ir nepatikšanas, un es...
sāku just sirdsapziņas pārmetumus.
Es augstu vērtēju, ka atzīsties un uzņemies atbildību.
Tā ir pareizi.
Taču es nevaru saprast, kāpēc tu man tagad to saki.
Es negribu tevi sodīt par to, ka rīkojies pareizi,
taču arī negribu radīt sliktu precedentu.
Jā. Nē, jums nevajadzētu tā darīt.
Negribu pārmest vēl ko, bet šorīt tu atkal nokavēji.
Piekto reizi.
Jā, es laikam neesmu cīrulis.
Šonedēļ pēcstundas. Tāpat kā Izijai.
-Kāpēc tu tā izdarīji? -Solidarizējos.
Pagarināsiet piestātnes nomu uz vēl vienu gadu?
Te tā ir.
Aiziet, Metij! Ejam!
Zivis ķeras.
Enkurs pacelts.
Jā, mums laikam piestātni vairs nevajadzēs.
Domāju, ka tētis vairs nelaivos.
Ir samaksāts līdz mēneša beigām.
Varbūt sakopiet laivu - palaidīšu ziņu, ka meklējat pircēju.
Es nemaz nezinu, kā lai to atjauno.
Nu, dariet, kā vēlaties.
Ejam, puikas!
Puikas, puikas, pagaidiet! Pagaidiet! Gribu nobildēt. Labi.
Ciešāk kopā! Ak, puikas! Labi, smaidiet!
Paldies.
Laipni lūgti Strata Tech Industries! Kā varu palīdzēt?
Mēs esam no Zelta Stundas Hronikas.
No kurienes?
Mums ir daži jautājumi
par Strata anonīmo ziedojumu Painvudas dīķa sakopšanai.
Vai esat atnākuši pie kāda?
Vai varam satikt Maiklu Deivisu? Viņš it kā ir mans tētis.
Nevis it kā, bet pa īstam. Viņš ir mans tētis.
Hilde Lisko?
Atvainojiet, Viljamsa kungs. Es tikšu galā.
Redzams, ka nelasi Zelta Stundas Hroniku, citādi zinātu, ka runā ar redkolēģiju.
Un kas esat jūs?
-Grānts Viljamss. Esmu vadītājs. -Proti, visa uzņēmuma?
Jā. Man ir brītiņš laika. Vai gribat iziet ekskursijā?
Noteikti.
Vispār es grasījos ar jums sazināties, lai jūsu avīzei piedāvātu materiālu.
Redziet, mēs cenšamies kļūt par vienu no zaļākajiem uzņēmumiem
Kaskādijā, un es iedomājos, ka jūs varētu
informēt pilsētniekus par mūsu iniciatīvām.
-Mēs nerakstām cildinošus rakstus. -Tiešām mūsu avīzē?
Šis ir manas ģimenes uzņēmums. Es to mantoju no sava tēta un vectēva.
Viņi paaudžu paaudzēs būvēja lidmašīnas.
-Jums taču negaršo kārumi, ko? -Vai tas ir jautājums ar āķi?
Paskatieties tajos plauktos! Mana slepenā slēptuve.
Kārumi!
Donij, liec somā!
Atnācām šurp tādēļ, ka...
Mēs noskaidrojām, ka Strata anonīmi ziedoja Painvudas dīķa sakopšanai.
-Pareizi. -Bet dīķis netika iztīrīts.
-Tas tika aizbērts. -Tā bija pašvaldības vēlme.
Un mēs cenšamies Ērihārboru atbalstīt.
3. LĪMENIS ĪPAŠA PIEKĻUVE
Vai tādas ir visiem?
Durvju kartes? Līdzīgas kartes ir visiem darbiniekiem, jā.
Vienkārši es bieži redzu vienu vīrieti - redzēju viņu dīķa sakopšanā un arī vakar.
Viņš izturas ļoti dīvaini,
un es cenšos noskaidrot, pie kā viņš strādā.
Un viņam bija tāda karte?
Ne gluži tāda, bet līdzīga, jā. Vai viņš varētu te strādāt?
Vari apskatīt mūsu darbinieku fotogrāfijas. Varbūt viņu atpazīsi.
Nepārprotiet,
bet kāpēc jūs atbildat uz maniem jautājumiem?
Pieaugušie parasti tā nedara.
Es zinu, ka visi apspriež Ričija Faifa stāstu
un ka tas bija kas ievērojams, bet man ļoti patika tavs rakstiņš
par ētisku attieksmi pret dzīvniekiem zooveikalos.
Man likās, ka neviens to neizlasīja. Tam bija kādi četri klikšķi.
Nu, varbūt visi četri klikšķi bija manējie,
bet tā raksta dēļ es Ērihārboras dzīvnieku patversmei noziedoju 20 000 $.
Tiešām?
Man šķiet, jūs kaut ko būsiet palaiduši garām.
Tiešām?
Bija plaukts ar šokolādi?
HOLMSAS APGABALA ŠERIFA DEPARTAMENTS
Klau, Frenk! Panāksi uz brītiņu?
Tev nepatiks, ko teikšu,
bet tev jāpaplašina apgaitas teritorija.
Jā, labi.
-Sapratu. -Nevajag tādu attieksmi.
Kādu attieksmi?
Nē, es vienkārši pateicu, ka sapratu.
Nu, ka esmu gatavs to darīt.
Nu labi, atvaino! Es vienkārši...
Nezinu. Raterfords mani uzmana.
Viņš visu pieraksta. Atzīmē, cik bieži eju uz tualeti.
It kā būtu kāds atļautais skaits un es to pārsniegtu.
Tu tiešām dzer daudz kafijas.
Labi, kā es varu palīdzēt?
Pietiek, ka pajautāji.
Vienkārši veic tās papildu apgaitas.
Un varbūt paņem uz sevi Hildi un viņas draugus?
Zini, es arī varētu ielikt banānu Raterforda mašīnas izpūtējā,
ja tas ko līdzētu.
Nekārdini mani! Es varētu tevi turēt pie vārda.
Nedzer par daudz!
PERSONĀLS
Tas ir viņš?
Nē. Tas ir pēdējais?
Tā izskatās.
Tiešām?
Bet, ja tu atkal viņu redzēsi, es būtu pateicīgs, ja tu man dotu ziņu.
-Vai pateici vecākiem? -Viņi zina.
Labi.
Paldies, ka palīdzējāt, Viljamsa kungs.
Es ceru, ka tu atrisināsi visus dzīves noslēpumus, Hilde Lisko.
Sākot ar šo.
Tur ir kas vairāk par dīķa sakopšanu,
bet neviens pavediens nekur neved.
Strata bija tukšs numurs,
un vadītājs teica, ka dīķa aizbēršana bijis pašvaldības lēmums.
Vai tev ir iemesls uzskatīt, ka viņš melo?
Nē. Es pat apjautājos dzīvnieku glābējiem,
un pēc mana raksta tiešām kāds bija ziedojis lielu summu, kā jau Grānts teica.
Tā tas notiek, Hilde.
Dažreiz gadās pieķerties nepareizajam sīkumam un nonākt strupceļā.
Es zinu.
Man pat likās, ka durvju karte būs kaut kāds nozīmīgs pavediens,
bet izrādījās, ka tādas ir visiem.
Un...
Kāpēc te viss ir sarkans?
Šī ir fotolaboratorija. Nāc! Paskaties!
Šie ir mani vecie fotopiederumi no vidusskolas laikiem.
Patiesībā tādēļ es iemīlēju žurnālistiku.
Fotografēšana man ļoti patīk.
Bet kāpēc te ir sarkana gaisma?
Parastā gaisma neattīstītu filmiņu izgaismotu,
tāpēc telpai jābūt tumšai, bet šī sarkanā gaisma to neietekmē.
Labs ir. Paskatīsimies, kas sanācis.
Jā, pie opīša fotoaparāta bija jāpiešaujas, vai ne?
Tev jau kaut kas sanāk.
Labi, jā. Tas jau ir kaut kas.
Esmu to jau redzējusi.
Tas bija uz savrupmājas pagraba durvīm. Skaties!
Un te uz ietves.
Ak tā? Jā, tev taisnība.
Džesika te bija mana vienīgā draudzene.
Un tagad viņa brauc prom un es atkal būšu pilnīgi viena.
Es ienīstu savu dzīvi.
Lūdzu, nesaki tā!
Man ir sajūta, ka esi bezgalīgi tālu.
Kā mēs vispār uzturēsim attiecības?
Neuztraucies! Izdomāsim.
Tev noteikti jau tagad kāda meitene sūta privātas ziņas
un tūlīt sāks katru dienu grozīties
-pie tava skapīša. -Tas nenotiks.
Es to nepieļaušu.
Tu esi vienīgā persona... nu, meitene...
Nu... Tu saproti, ko domāju.
Tu esi vienīgais cilvēks, kuru es gribu.
Ak dievs, Ītan!
Kas ir Ītans?
Mēs jau beidzam sarunu.
Kas notiek?
-Nāk vectēvs. Man jābeidz. -Bet...
Mēs tieši beidzām.
Tu esi iemīlējusies tai zēnā. Es to saklausu tavā balsī.
Jā, varbūt.
Laikam. Es nemaz īsti nezinu, ko tas nozīmē.
Ko tu darīji?
Nu, kad omīte nomira un tu paliki viens?
Es saprotu, ka tas nav tas pats, bet...
Tu runā par attālumu, kas jūs šķir.
-Jā. -Jā.
Es gribēju vairāk laika kopā.
Tas nebija iespējams, bet...
to es gribēju.
Lai darītu ko?
Ikdienas sīkumus,
piemēram, uzklātu galdu vai kopā dotos uz pārtikas veikalu,
vai pieskartos viņas rokai, kamēr viņa guļ.
Nav pārāk romantiski, bet...
šo sīkumu man pietrūkst
un to dēļ es mērotu jebkādu attālumu, lai...
tos atgūtu.
Un tāpēc es atnācu, jo dzirdēju tevi runājam pa telefonu.
Un gribēju pasēdēt tev blakus.
-Man prieks, ka te esi, opīt. -Man arī.
Kas ir tik steidzams? Tu zini, ka man nepatīk pirms skolas piesviedrēt kreklu.
Donij, paskaties!
Es uz šo simbolu skatījos tā, it kā tas kaut ko nozīmētu, bet tas ir visur.
-Tas ir uz katras otrās ietves. -Esmu to redzējis.
Ko tas nozīmē?
Tas varētu būt uzņēmuma Wott logotips vai kādas ģimenes ģerbonis.
Man jāpapēta.
Man te kaut kur jābūt citām bildēm no pagraba.
Pag! Paej atpakaļ!
Tur.
Tas ir viņš.
Viņš tiešām man seko.
Tātad tās durvis, šis cilvēks, Wott Management - tas viss ir saistīts.
Spūns nespēs noticēt.
Mums jānoskaidro, ko viņi slēpj tai pagrabā.
Tēt, tev viss labi?
Kas notiek? Es tev palīdzēšu.
Tev viss labi?
Es tevi turu. Viss labi. Turu.
-Kas notika? Tev kaut kas izkrita? -Nē.
Nu re. Ei, kas tas?
Kas viņi ir?
Kas tie ir?
Tu viņus pazīsti?
Vai pateiksi, kas viņi ir?
Viss kārtībā. Nesteidzies.
Viņš tevi liek pie darba, Sil?
Nē, viņš mani nevar atļauties.
Patīkami dzirdēt.
Ko tu gribi noskaidrot?
Atradu pie viņa šo.
Kas viņi ir?
Nezinu, es nevienu nepazīstu.
-Šis izskatās pēc Džuniora. -Ak tā?
Tev taisnība. Tas...
-Tas noteikti ir Džuniors. -Makšķerējām.
Mēs makšķerējām. Tik daudz es atceros.
Džuniors noteikti pazītu pārējos.
Ja viņi vēl dzīvo šai pilsētā, mēs varētu visus sapulcēt.
Vai ne? Varam viņus ielūgt pusdienās.
-Vai tu to gribētu, tēt? -Kā tad, Metij.
Vai doties makšķerēšanas izbraucienā kopā ar draugiem?
Kad Mets būs savedis kārtībā laivu.
Tā vispār ir izcila ideja.
-Vai ne? -Jā.
Labi, stumiet gultu vietā, zēni.
To izdarīja Metijs.
Tiešām?
Jauki. Jā, met vien mani zem riteņiem, tēt. Paldies.
Tev viss labi?
-Sveiks! -Sveiks, Frenk!
Kā tev iet?
Paklau, man ir viena traka ideja.
Vai tu man nepalīdzētu saremontēt tēta veco laivu?
Zini, kurā mēs bērnībā dzīvojāmies.
Jā, palīdzēšu. Bezgalīgā vasara atkal peldēs.
Labi. Parunāšu ar ostas kapteini un tev atzvanīšu.
Sarunāts. Uz redzi, vecīt!
Sveiks, Frenk!
Ei! Sveiks, Mārtin!
KĀ TEV ŠODIEN IET?
JĀSKATĀS TALANTU ŠOVA MĒĢINĀJUMS.
Ko tu te dari?
Ko es... Talantu šova mēģinājums?
Labi, piedod. Man nevajadzēja melot.
Vai varam par to parunāt vēlāk?
Jā, tad...
Kāds ir viņa talants?
Frenk, man ir darba intervija.
Ko?
Sakarā ar visu to vecāku un skolotāju asociācijas jezgu
es apsveru domu pāriet uz citu skolas apgabalu,
-lai sāktu no baltas lapas. -Atvaino!
Tu domā pamest Ērihārboru? Kā tu varēji man to nepateikt?
Zini ko?
Vari neuztraukties.
Jo ar mammu cietumnieci un kruķi, kas mani pratina darba intervijas laikā,
es šo darbu noteikti nedabūšu.
Problēma atrisināta.
PĒCSTUNDAS. NEKĀDU TELEFONU! VISPĀR. JĀ, TIEŠĀM.
Tu šodien esi populāra.
ĪTANS
Nē, noteikti ne. Es...
Tas ir mans draugs, kurš dzīvo Sanfrancisko.
Vai esi bijusi pie viņa ciemos?
Nē, bet es gribu.
Es visu laiku domāju, ka vajadzētu notīties un aizbraukt pie viņa.
Tikai es neprotu braukt ar auto...
KLAU, TU TUR ESI? IESLĒDZAS BALSS PASTKASTĪTE.
Vai viņš vienmēr tā bombardē tavu telefonu?
Ko?
Nē.
Mēs gan tiešām bieži runājamies. Vismaz reizi dienā.
Bet viņš nav kontrolējošs vai tamlīdzīgi, vienkārši...
viņš ir mans labākais draugs.
Forši.
Tā. Tu laikam tagad domā, ka viņš ir uzmācīgs, biedējošs puisis,
bet viņš tāds nav.
Patiesībā viņš ir jaukumiņš, un es...
Iza, nē.
Es neko par viņu nedomāju, tiešām.
Šķiet, ka viņš ir lielisks.
Mani tikai biedē neziņa, kad es viņu atkal satikšu.
Nākotne ir tumša,
un, manuprāt, tas ir labākais, kāda tā var būt.
Kas tas ir? Kādas dziesmas vārdi, vai?
Virdžīnija Vulfa.
Es daudz viņu lasīju, kad mani vecāki šķīrās.
Manuprāt, tas nozīmē, ka nezināmības tumsā viss ir iespējams.
-Tas man patīk. -Man arī.
Es viņus atceros.
Vismaz lielāko daļu.
Un kā jūs cits citu pazināt?
Tā bija raiba kompānija.
Daži bija šejienieši, kopā gājuši skolā.
Daži strādāja rūpnīcā.
Maza pilsēta, zini.
Vai jūs varētu uzrakstīt viņu vārdus?
Jā, jā. Kā tad, katrā ziņā.
-Jā, lieliski. -Jā.
Kāds viņš bija?
-Kurš? -Mans tētis.
Redzi, šie puiši - viņi bija jokdari.
Ļoti skaļi, vienmēr ākstījās.
Bet tavs tētis tāds nebija. Viņš bija atturīgāks.
-Un tieši tā viņš to dabūja cauri. -Dabūja cauri ko?
Izjokošanu.
Tavs tētis īstenoja smalkākās izjokošanas, kādas esmu redzējis.
Mans tētis? Ko, jūs nopietni?
Jā, jā. Viņš tās plānoja nedēļām.
Viņš Alanam Filanam iestāstīja, ka nometnes tuvumā ir lāči,
un tāpēc Alans ar pliku dibenu izskrēja no telts un ielēca ezerā.
Ak vai!
Diez vai vēl esmu redzējis pieaugušus vīriešus tā smejamies.
Šķiet, Alans joprojām dzīvo tepat pilsētā. Jā, kādu laiciņu neesam tikušies.
Tev viņam par to jāpaprasa.
Varu derēt, ka pat pēc 40 gadiem viņš joprojām dusmojas uz tavu tēti.
Labi, bet nopietni, man nav nekādu satriecošu interešu vai aizraušanos.
Es atsakos ticēt.
Ko? Man nav.
Labi, kas tevi interesē?
Nē. Tieši to es domāju.
Proti, kas ir Izija? Labi, kāda sieviete tu gribi būt?
-Sieviete? Ko? -Jā.
Nē, es nezinu...
Sveika, Iza!
Ak dievs, Ītan! Kā tu... Kā tu te gadījies?
Būtībā mana mamma mani atveda un tad tava mamma mani ielaida.
-Kāpēc neteici, ka atbrauksi? -Es centos.
Es zvanīju kādas piecas reizes.
Nosūtīju miljonu īsziņu.
Es gribēju tevi pārsteigt.
Tu teici, ka gribi mani satikt, un es gribēju satikt tevi, tāpēc esmu te.
-Sveika! -Sveiks!
Ak dievs, jā. Piedodiet! Ītan, tā ir Emma.
Emma, tas ir mans draugs Ītans, par kuru tev stāstīju.
Priecājos iepazīties.
Tad tu kādu laiku būsi pilsētā?
Šis ir īstais pārsteigums. Mammu pieņēma atpakaļ darbā Strata.
Vecāki joprojām cenšas tikt skaidrībā par aizgādību un pārējo,
bet turpmāk es atkal iešu skolā šeit.
-Tiešām? -Jā.
Tad jau mēs bieži tiksimies.
Man laikam jāiet, bet jūs izpriecājieties.
Uz tikšanos, Ītan!
Jā, jā. Noteikti.
Jūs ko vēlējāties?
Sveiki! Jā, piedodiet, ka traucēju.
Esmu Mets Lisko. Es meklēju Alanu Filanu.
Vai viņš joprojām dzīvo šeit?
Nē, man žēl. Viņš pirms dažiem mēnešiem nomira.
Man ļoti žēl. Klau, ja esmu nelaikā,
-es saprotu. -Nē. Es...
-Es labprāt par viņu parunātu, ja... -Jā?
-Jā. -Jā, tiešām?
Tiešām? Labi, lieliski.
Vispār es cenšos atrast citus vīrus,
kas ir šajā fotogrāfijā. Palīdzu savam tētim Silvesteram Lisko.
Ā, jā. Kuram bija Sila velosipēdi, vai ne?
Tieši tā. Tieši tā.
Jā, viņa atmiņa diemžēl ir sākusi šķobīties, tāpēc...
Gribēju uzmeklēt viņa senos draugus.
Uzaicināt ciemos. Varbūt tas viņam palīdzētu atcerēties.
Vai jūs kādu no viņiem pazīstat?
Nu, es atpazīstu tos divus galā.
-Viņi kopā spēlēja pokeru. -Nevar būt!
Vai tētis jums ir stāstījis par to lāča joku?
Jā, esmu par to dzirdējis. Jā.
Ienāciet! Iedošu viņu numurus.
-Jā? Lieliski, paldies. -Jā.
Skat, draugi! Durvis nav aizslēgtas.
Tas man nepatīk.
TIKAI VIRTUVES DARBINIEKIEM
It nemaz.
Jāizdomā, kā atkal nokļūt pie tām lielajām, spocīgajām durvīm.
Mēs nespēsim tās milzu durvis atvērt.
Jāizdomā cits ceļš.
Meklējiet šo simbolu!
Ja to kaut kur ieraudzīsiet, tas var mūs aizvest uz pagrabu.
Draugi, skat!
Man šķiet, ka slepenā istaba ir tieši zem mums.
Šādi mēs varētu apiet tās slēgtās durvis.
Nekādā gadījumā.
Ai, beidziet! Tas taču nesalūzīs.
Ēdienu lifti ir paredzēti lielām kravām.
Tur noteikti ir vests vesels tītars, un tas sver vairāk nekā mēs.
Man šķiet, ka ir veselīgi nospraust robežas un ne visu darīt kopā.
Labi.
Uzsūtīšu augšā tukšu liftu,
ja lejā būs kaut kas, ko jums vajadzētu redzēt!
Lūdzu, nebrauc augšā tukšs! Lūdzu, nebrauc augšā tukšs!
-Lieliski. -Viņi te ir beiguši?
-Jā, kungs. Viss tīrs. -Ejam!
Labi. Vēl pēdējoreiz pārķemmējiet un tad aizslēdziet!
Šķiet, ka tas ir tas vīrietis, kurš seko Hildei.
-Mums viņa jābrīdina. -Ejam!
Aiziet, aiziet!
Tiksimies lejā!
Te ir tas vīrietis.
Draugi, skatieties!
Kā viņi te lejā dabūja veselu lidmašīnu?
Kurš gan tur pagrabā avarējušu lidmašīnu?
Nē, nē. Draugi! Augšā ir tas vīrietis ar atslēgas karti.
-Mums jātiek laukā. -Tad jāstrādā ātri.
Labdien, vai es varētu, lūdzu, runāt ar Teo?
Ak tā?
Man ļoti žēl.
Draugi! Šķiet, es atradu melno kasti.
-Vai tu esi daltoniķis? -Nē.
Pag! Varbūt.
-Kā es to varētu zināt? -Tā nav melna.
Melnās kastes nav melnas.
Bet gan oranžas, lai izmeklētāji tās varētu atrast avārijas vietā.
Patiesībā to sauc par apkalpes sarunu ieraksta ierīci jeb CVR.
Draugi, pasteidzieties!
-Kāds nāk. -Mums jātiek laukā.
Ēdienu lifts. Ejam!
Aiziet!
Lai veicas!
Hilde, mums jāpaslēpjas.
Labdien! Vai varu, lūdzu, runāt ar Keniju Rensu?
Skaidrs.
Jā, protams.
Nē, man ļoti žēl.
Mūsu mugursomas.
Sakiet, cik vecs...
Piecdesmit septiņi?
Jā.
Mums jātiek prom.
Hilde, ātrāk! Kāp iekšā!
Ei!
Kas noticis?
Viņi visi ir miruši.
Tava tēta draugi?
Jā.
Jā, visi.
IEDVESMOJOTIES NO JAUNĀS IZMEKLĒJOŠĀS ŽURNĀLISTES HILDES LĪŠAKAS REPORTĀŽĀM
Tulkojusi Aija Apse