Madeleine?
Vill du äta igen?
- Jag är törstig! - Du äter för mycket för att du är deprimerad.
Madeleine!
Ja?
- Madeleine! - Ja, mamma?
- Jag är törstig, min ängel. - Jag kommer.
- Vill du ha din medicin? - Ja, älskling.
Vill du spela ett spel?
Jag väntar tills pappa kommer hem.
- Vad tror du din pappa gör? - Han är en doktor.
- Han helar människor. - Nej, nej.
- Din pappa dödar folk. - Nej.
Är det den du älskar? Du kanske gillar mördare?
Mamma. Mamma, mamma...
- Mamma! - Lämna mig i fred.
- Mamma! - Lämna mig i fred!
Gå upp!
Mamma!
Är mr. White hemma?
Nej, han är borta.
Jag heter Lyutsifer Safin.
- Din man mördade min familj. - Jag sa ju att han är borta.
Jag vet. Det här kommer att skada honom mer.
Är du okej?
Ja.
Kom så går vi.
Vad tycker du om utsikten?
Jag börjar gilla den.
Kan du köra lite fortare?
Det behövs inte.
Vi har all tid i världen.
- God kväll, sir. - God kväll.
Du kan inte låta bli att se dig över axeln.
- Ingen kommer. - Jag tittade inte över axeln.
Ska vi gräla om det här?
- Vad bränner de? - Hemligheter. Önskningar. Släppa taget om det förflutna.
De gör sig av med de gamla för att göra plats för det nya.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Vart gick du? Idag nere vid vattnet.
Säg mig.
Då vill jag att du berättar om Vesper.
Är det därför vi är här?
- Hon är begravd här på Akropolis. - Jag vet var hon är begravd.
Kan du förlåta henne? För vår skull?
Jag lämnade henne bakom mig för länge sedan.
Så länge vi ser oss över axeln, kommer det förflutna aldrig att dö.
Du måste släppa taget om henne, även om det är svårt.
Alltså om vi ska ha en framtid tillsammans?
Och om jag gör det?
Så berättar jag för dig alla mina hemligheter.
Okej.
DEN MASKERADE MANNEN
Jag ska gå och göra det här-
- och sen kommer jag tillbaka och äter frukost.
Tack.
Och sedan ska du berätta för mig vart vi ska härnäst.
Hem.
God morgon. Lynds gravsten.
Det gör jag gärna.
Visa den här herrn Lynds gravsten.
Kom med mig.
Jag saknar dig.
FÖRLÅT MIG
Madeleine?
Blofeld bad mig hälsa.
Är du medveten om-
- att Madeleine tillhör Spectre?
Hon tillhör Spec...
Ert bagage är packat, mr. Bond. På din frus begäran.
Du hade rätt.
Det är svårt att släppa taget.
James, vad hände?
Vad har hänt med dig?
Hur visste de att jag var här? Hur kunde de veta det?
- Hur kunde Spectre...? - Vad pratar du om?
Jag har inte gjort nåt.
Vi ger oss av.
- Det är något jag måste berätta för dig. - Jag känner det.
Svara. Svara!
Det här är Blofeld, min vän. Din pappa skulle ha varit så stolt över dig.
Ditt offer kommer att bli vår ära.
- Jag förstår inte. - Bravo.
- Hej. - Släpp ut fåren, grabben.
- Varför? - Annars dödar jag dig.
James, varför? Varför skulle jag förråda dig?
Vi har alla hemligheter. Vi har bara inte nåt till dina än.
James, lyssna på mig. Jag hellre dör än...
James!
James, gör något!
Så säg något!
Okej.
Kom.
Är det över?
Det är över nu.
Hur vet jag om du mår bra?
Det gör du inte.
Du kommer aldrig att se mig igen.
FEM ÅR SENARE
- Vi är inne. - Fortsätt.
Säkerhetskopiera alla data innan serveruppdateringen klockan 22:00.
Är det nåt som är fel?
Du vet, SL5, det dödliga smittkoppsviruset jag satt med i morse. Har du sett det?
Jag la det i den jävla...
Valdo, du har inte sett en balja med smittkoppsvirus?
VALDOS MAT - RÖR INTE! SMITTKOPPSVIRUS
Nu är den goda soppan förstörd. Även om det bara är ett skämt.
Idiot.
Min tomatsoppa är mer komplex än båda era hjärnor tillsammans.
Valdo, det är så ovänligt...
En dag ska jag lägga Ebola i erat te.
Och se hur era ansikten svettas blod...
...och jag kommer att skratta.
- Trevligt. Bra ord igen. - Han har en skrämmande fantasi, eller hur?
- Dr Obruchev. - De är på väg.
- Vem? - Spectre.
- Safin. - Försök inte stoppa dem.
Det här är vad vi har väntat på.
De vill att du ska ta vapnet i det säkrade biocoolrummet.
Ingen får se vad du gör.
De kommer inte att döda dig. De tror att de behöver dig.
Kommer de inte att döda mig?
Jag hämtar filerna nu.
Nu... Nu är det gjort. Vad ska jag göra med dem?
Svälj dem. Farväl.
- Svälja... - Ja, jag älskar djur! Adjö.
Fara, obehörig åtkomst upptäckt. Säkra allt biologiskt farligt material omedelbart.
Framåt! Följ efter!
Varning. Obehörig personal belägen i denna sektor.
Vi är vetenskapsmän! Vi är obeväpnade! Vad är det ni vill?
- Valdo Obruchev. - Hej.
- Öppna det säkrade biocoolrummet. - Och...?
- Ge mig vapnet. - Vilket vapen?
Vi har...
Heracles.
- Det kräver dubbelt godkännande. - Från vem?
Han.
Hardy, låt dem inte få det. Låt dem inte få det, snälla.
Varning. Byggnaden är låst.
Alla utgångar är nu förseglade.
Varning. Byggnaden är låst.
Alla utgångar är nu förseglade.
Vad är det? Ett säkerhetsbälte?
Jag kan inte göra det! Det finns ingen hiss!
Magneter.
- Sir, jag har precis fått det mest ovanliga... - Jag har sett det.
Herregud.
Sir...
Vad är Heracles-projektet? Det laboratoriet existerar inte officiellt.
Nej, det gör det inte.
- Det har varit dödsfall. - Det var en gasläcka.
Jag informerar ministern.
Det var en gasläcka. Jag tar hand om det. Moneypenny.
Var är 007?
Det är en överraskning, Felix.
Vem är blondinen?
Logan Ash, utrikesdepartementet. Jag har hört så mycket om dig.
Jag är ett stort fan.
- Babylon. - Polispojke.
- Jag vill att du gör mig en tjänst, bror. - Fick du inte mitt memo? Jag är pensionerad.
Jag skulle inte fråga om du inte fortfarande var i Hennes Majestäts tjänst.
Våra statschefer är inte särskilt bra lekkamrater.
James...
Finns det en lugn plats där vi kan prata konfidentiellt?
Tyst? Ja.
Jag tänkte be dig hämta ett paket.
- Var är paketet? - I Kuba.
- Du älskar det landet. - Så det gör jag?
Valdo Obruchev.
Du har aldrig hört talas om honom, eller hur?
- Jag har aldrig hört talas om honom. Två. - Tre.
Livet är toppen.
Han hoppade av medan du var anställd av MIG.
Obruchev kidnappades för tre dagar sedan från ett hemligt MI6-labb i London.
I förrgår dök hans ansikte upp på en överakningskamera i Santiago de Cuba.
Han utelämnar det bästa. Spectre.
Min uppgiftslämnare säger att de är på frammarsch.
Är det tillfälligheter?
Det kommer att bli som förr i tiden.
- Tre. - Två.
Du är verkligen den enda killen för jobbet. Den enda.
Det är min tur att bjuda.
Whisky.
Var fick du tag på korgossen?
Politisk utnämnd. Inte mitt val. Det verkar som om intelligens inte står högt i fokus längre.
- Han ler för mycket. - Hjälp oss att få detta i rätt händer.
- Åh, vad, du är de rätta händerna? - Jag är inte bara ett vackert ansikte.
- Jag litar inte på vackra ansikten längre, Felix. - Jag hörde det. Otur.
- Dåligt omdöme. - Ja.
Det är svårt att skilja mellan de goda och skurkarna nu för tiden.
Jag behöver dig, James. Du är den enda jag litar på.
Jag skulle vilja kunna säga att jag har räddat världen igen.
Vill du inte göra det?
- Det är trevligt att se dig igen, Felix. - Ta åtminstone mitt nummer.
Jag har ditt nummer.
I trubbel?
- Konstant. - Vill du ha skjuts?
Ja, varför inte?
Vänta.
- Vad heter du? - Nomi. Och du?
Du kan kalla mig James. Så, vad gör du, Nomi?
- Jag dyker. - Efter vad?
Jag älskar gamla vrak.
Då har du kommit till rätt ställe.
Efter dig.
- Fint hus. - Tack.
Är det sovrummet?
Ja, det är det.
Det är inte precis det första jag trodde att du skulle ta av dig.
Du verkar vara en vild man som gillar lite action, mr. Bond.
Ska vi komma till saken?
- Jag är här av professionell artighet. - Du är inte särskilt artig.
Du förstörde min bil. Du tilltalar mig: "Kommendörkapten Bond". Men det vet du.
- Dubbel-0 agent? - Två år.
- Väldigt ung. - Högpresterande.
Åh, herregud.
Världen har gått vidare sedan du gick i pension. Har du inte märkt det?
Inte riktigt. Och enligt min ödmjuka åsikt har världen inte förändrats särskilt mycket.
Det är klart att du säger det.
Det ser ut som paradiset. Din lilla bubbla här.
Det är så uppenbart att du bara fördriver tiden och har inget att leva för.
Valdo Obruchev är svartlistad.
Kommer du i vägen för mig får du en kula i knät.
Det som fungerar.
Du borde ställa några frågor till dig själv.
MI6 och CIA jagar efter samma man utan att prata med varandra.
Det är inte bra.
Du kan hälsa M och säga att jag jobbar inte för honom längre.
Gör det själv.
Förresten, jag är inte vilken gammal 00-agent som helst.
Jag är 007.
Jag antar att du trodde att det hade lagts på hyllan.
Det är bara ett nummer.
Oh, ja. Ses vi på Kuba?
Går det framåt, Q?
Stora filer har tagits bort från Obruchevs hårddisk. Han arbetade på en ganska avancerad algoritm...
- Kan du återskapa filerna? - Jag ska försöka.
- Skaffa mig allt du kan. Förstör hårddisken efteråt. - Om jag visste mer vad det var...
- Tack, Q. Det var allt. - Ja. En minut.
- Premiärministern ringer igen. - 007. Berätta något... Vad som helst.
- 007. - M, älskling. Ett par saker.
Bond.
Jag har träffat din nya 007. En avväpnande ung kvinna.
Herr Obruchev. Du behöll honom på lönelistan, eller hur?
- Håll dig utanför. Det här angår inte dig. - Ja, det gör det. Det är Spectre.
Mallory, vad har du gjort?
- Dubbel-0 agentproblem? - CIA har fördelen. Jag behöver Blofeld.
- Sir, han pratar bara med sin psykiater. - Allt jag behöver är videoströmmen.
De håller sig rakt i mitten...
Och sen så tar de upp honom.
Det är den han är varje dag. Galen som en hattmakare.
- Det är kröningens dag. - Bra.
- Vad handlar det här om? - Det är inget.
Det är rent som det kan bli. Alla vill bara ha en fest.
Ja, jag vill att de båda ska höra mig.
Bli en överraskning.
Felix, jag är med.
Han är med. Det finns en ung dam i Santiago som jag vill att du ska träffa.
- Välkommen till Kuba. - Tack.
Paloma?
- Du är sen. Nu går vi. - Jag...
Handlade det om en hatt? Paris?
Va? Vilken hatt?
Jag glömmer saker när jag blir nervös.
Det är mitt största jobb någonsin.
- Är det här ditt rum? - Det är en vinkällare.
Kom hit.
Borde vi inte känna varandra lite bättre innan vi...?
Nej, nej, nej, nej.
Jag är så ledsen.
- Det är bäst att du gör det själv. - Tack.
Har du något emot...
- Det här kommer att gå strålande. - Jag vet. Jag har tränat i tre veckor.
Vi tar en drink.
Det är en bra idé.
Två vodka martinis. Skakad, inte rörd.
Si, senor.
Så jag kan höra dig.
Vad ska vi skåla för?
- Felix? - Skål för Felix.
Påminn mig om att köpa honom en cigarr.
- Ska vi gå? - Visst.
Kommer detta prov att räcka för dig?
Om han har använt det, ja. Nu analyserar den.
Hoppsan. Förlåt.
Hemska, hemska handskar. Så hala.
- Förlåt mig. - Hur mycket längre?
LÄSER IN FLERA PROFILER
Till en bra ny framtid för Spectre.
KRYPTERAR MÅLPROFILER
GENKODNING KOMPLETT ARMERAD
Nu är den klar.
Gå åt det hållet, så går jag den här vägen.
En Spectre bunga-bunga fest? Har du varit på en sån här förut?
Hur tror du att jag fick jobbet?
Bli inte distraherad. Vi måste hitta den ryske vetenskapsmannen.
- Det finns många Spectre-agenter här. - Ja. Samtliga verkar det som.
- En vän till dig? - Cyklopen. Stötte på honom i Italien.
Det var en upplevelse som öppnade upp ögonen på mig.
- De har på sig öronsnäckor. - Skannar.
Det kommer att bli rent. Det är bra. Det kunde inte vara bättre.
- Det är min fest - Hittade den.
Fira min födelsedag. Min kröningsdag.
Vem är födelsedagsbarnet?
- Ernst Stavro Blofeld. - Är han här?
Nej, han...
Ta dig fram. Följ musiken.
Han sitter i London i fängelse.
- Hur vet du det säkert? - För att jag satte honom där.
...känn min varma omfamning. Upplev en läcker överraskning.
Låt oss leda mänskligheten med vår nyvunna kraft.
Jag har sett honom vår lilla ryska vetenskapsman.
- Har du honom? - Jag är här.
- Ja. - Följ efter honom.
Jag ser dig med mitt lilla öga. Och mitt lilla öga säger hej.
Nu, se nu...
Vi kliver ut ur skuggorna som gudar på berget Olympen.
Skål för pariafallets undergång.
Åh, min börda, min bror...
...James Bond.
Adjö, James.
Du är populär ikväll.
Det är för sent att fly.
Det kryper redan under huden på dig.
Var inte rädd. Det är ofarligt för oss. Bara för honom. Så läckra.
Det fungerar. Det är bara Spectres som folk dör.
Åh, hej.
Är du min esk...?
Nej?
Gå!
- Tack. Jag tar det här. - Nej!
- Vad var det där? - Ta honom!
Dags att gå. Nu sticker vi härifrån!
Kusten är klar.
Kan jag ta över?
Efter honom. Jag håller dem i schack.
Täck utgångarna!
Paloma!
Låt dem inte komma undan!
- Har du dem? - Nästan.
Nej!
Ducka!
Ner!
Få dem! Låt dem inte komma undan!
Paloma, jag vet att du är upptagen, men det är sista minuten nu.
- Jag kan skaffa dig en bil. Var behöver du den? - Jag kommer strax.
Håll dig nere!
Kom!
Kom igen!
- Tre veckors träning? Verkligen? - Mer eller mindre.
Vi behöver fortfarande bilen.
– Skål! – Skål!
- Vart för du mig? - Hem till din mamma, älskling.
Mamma? Nej, nej, nej, nej, nej.
Där är du ju.
Nej!
- Stanna där! Är du okej? - Jag är jättebra.
Jag lånar ditt plan, förlåt.
Det är en genväg.
Det här är mitt stopp. Adjö.
- Du var framstående. - Du också.
- Stanna lite längre nästa gång. - Jag lovar.
- Hej, en cigarr till Felix. - Tack! Kom igen.
- Ciao. - Ciao.
Kom, så går vi.
Nej, nej, nej, sir, jag tänker inte kliva på det.
Det är synd för vi har inget val.
Nu går vi ombord. Kom igen.
Okej, okej, vad har vi här?
Sir, jag räddade just ditt liv. Glöm inte det.
Snälla berätta för mig vad fan som pågår? Vart för du mig?
Någonstans säkert.
- Få det åtminstone att se svårt ut. - Tack Felix, du satte mig i en fälla. Gå in!
- Vilken fälla? - Spectre är död. - Sitt!
- Vem är död? - Hela gänget.
Bra.
Vad är detta? Förklara det för mig.
- Det kan inte förklaras med ord. - Prova med ett.
Det är perfekt.
- Perfekt för vad? - Vad? Att döda.
Tack, Bond, ditt uppdrag är klart.
- Varför dödade det mig inte? - – Du behöver inte svara,
- på de frågorna. Bond! - Varför bara Spectre?
- Håll käft! - Spotta ut det.
Bond, snälla sluta ställa de här frågorna.
- För du var aldrig det avsedda målet. - Var han utsedd till måltavla? Varför?
Jag ändrade DNA som vi bestämt. Nu är planen klar och jag är förvirrad.
Vem är "vi"? Är det här M:s projekt? Befallde M dig att utrota Spectre?
Beordrade M dig att döda Spectre?
Svara inte. Han går för långt här, Felix.
- – Svara inte på det! - Ligger M bakom detta?
- – Han går för långt! - Felix!
Ash, håll käften!
M hjälpte mig att bygga den. Men snälla han har inte visionen...
Vem gör det? Vem gör? Blofeld? Hur visste han att jag skulle vara där?
- Jag jobbar för Safin. Förstår du? - Ja. Jag är dr. Obruchev.
Jag vet vem du är.
Jag vet inte hur det är med dig...
men min magkänsla säger mig att Ash inte är på vår sida.
Vi måste ha ett allvarligt samtal om vännerna du har.
Jag håller med.
Du förlorar mycket blod.
- Vart är vi på väg? - Stig ombord på planet, doktorn.
Det här kanske blir mitt sista uppdrag. Vad tror du?
Du använder det bara som en ursäkt för att inte hjälpa mig.
Varsågod.
Paloma gav mig en cigarr till dig och du ska röka den.
Skönt. Det är bäst att du behåller den åt mig.
Tryck ihop det här. Jag ska hitta en väg ut för oss.
- Jag går ingenstans. - Felix, vi måste verkligen sluta träffas...
- Åh. - Okej.
Jag var ett stort fan av honom.
Felix!
Det ser inte så bra ut.
Kom igen, Felix, vi har varit i värre sits än det här. Nu går vi.
Jag minns min barndom på räkfiskebåten.
Du är från Milwaukee.
Är jag det? Jag trodde det var något jag hade hittat på.
Han fick mig.
Lämna mig bara. Lämna mig.
Kan du komma ut?
Ja. Ja.
Gör det värt det.
James, det är ett bra liv, eller hur?
Det bästa.
Felix.
Felix. Felix...
- Namn? - Bond.
James Bond.
- Hur går det med pensionen? - Tyst.
- Var är Obruchev? - Jag trodde att ni två skulle komma överens.
- Rapporten, 007. - Tack.
00... 7?
Det måste störa dig.
- Var är han? - Han lämnade mig för någon annan.
- Så han kom undan dig. - Du kan gå in.
- Tack. - Tack...
Ensam, tyvärr.
Åh, stör det dig?
- Jag förstår varför du sköt honom. - Alla gör minst ett försök.
Har bordet blivit större...
...eller har du blivit mindre
Jag kan inte låtsas att det inte fanns några ledsna ansikten när du lämnade oss, Bond.
Men du föll så långt utanför nätet att vi trodde du måste vara död.
När vi upptäckte att du faktiskt var vid liv och mådde bra...
...och jobbar för CIA...
- Det var ett hårt slag. - De frågade bara så snällt.
Synd att du inte har tappat stinget. Då skulle vi inte vara i den här röran.
Din röra.
Blofeld försökte döda mig på Kuba. Men någon omintetgjorde hans plan.
Personen stal ditt vapen och utrotade Spectre med det.
Nu är ditt vapen borta och ingen vet vem som har det.
- Det är därför jag är här. - Vi undersöker saken.
- Jag kan identifiera Obruchevs kidnappare. - Och vad vill du ha i gengäld, Bond?
- Blofeld. - Omöjligt. Han är i Belmarsh.
Ja. Han ledde ett Spectre-möte på Kuba från Belmarsh.
- Hur? - Nej.
Hur? Ingen har tillgång till honom. Ingen.
Varför stängde du inte ner den? Varför stängde du inte ner Heracles?
- Jag svarar för mitt lands intressen, inte dig. - Och för Felix Leiter?
- Inte alls för Felix Leiter. - Kanske för att han är död.
Jag är ledsen. Jag hade stor respekt för Leiter.
Om du har information tar jag gärna emot den.
- Få in mig i Belmarsh. - Nej.
Blofeld är den enda medlemmen av Spectre som fortfarande andas. Jag vågar inte riskera det.
Men du vågade utveckla ett DNA-vapen med en korrupt vetenskapsman i 10 år?
Det fanns inget som tydde på att Obruchev arbetade för andra. Jag hade honom...
Herregud, vad du är törstig just nu.
Du har ingen rätt att tala till mig på det sättet.
Du har ingen rätt att göra insinuationer på min bedömning.
Om du inte vill bidra, är du irrelevant.
Du har gjort ditt och vi tackar dig för din tjänst igen. Adjö.
Moneypenny, skicka in 007.
Du kan gå, Bond.
Det är definitivt samma skrivbord.
Tack.
Gå till Belmarsh. Allt vad Blofeld lyssnar på,
- tittar på och rör, måste undersökas. Skanna varje vrå i cellen.
Skanna hela fängelset. Skanna även den jävla mannen själv.
Jag tar fram handskarna.
James...
Vad har du för middagsplaner?
- Så du är inte död? - Jag har saknat dig, Q.
- Det luktar jättegott. - Väntar du gäster?
Nej. Ursäkta mig.
Det är första gången jag har... Han är här om 20 minuter.
Jag kan inte ta bort fokus...
- Berätta vad som står på den. - Nej, jag måste duka.
- De är tillgängliga med päls nuförtiden. - Jag vill vara tydlig. Jag är inte behörig att hjälpa dig.
Det handlar om Heracles.
Jag antar att M inte vet om det här?
Nej, men något är på gång, Q och vi måste gå till botten med det.
Du har aldrig ledigt, eller hur?
Tack.
Bond, vet du var den har varit?
Här och där och överallt.
Den hamnar i sandlådan.
Tack.
Det är en databas. Är du snäll och inte rör den.
- Vilken typ av data? - DNA från flera personer.
- Vad jobbade M med? - Något han borde ha skrotat för flera år sedan.
- Åh, hej. - Vad?
Det finns mer. Dolda filer.
Jag blev ombedd att återställa vad jag kunde från Obruchevs hårddisk strax efter explosionen,
och något säger mig att det här är vad som saknades?
Japp, en hel skiva.
Obruchev jobbar för någon som har utplånat hela Spectre.
Inte alla.
- Blofeld. - Visa mig de andra filerna.
Vänta, det här kan inte bara vara Spectre.
Herregud. Det finns tusentals.
Vilka är dom?
De är indelade i kategorier. Jag kommer att behöva mer tid att organisera...
Det har förekommit registrerade inbrott i dna-databaser runt om i världen.
- Vi har spårat upp dem. - Vårat?
Jag kan inte föreställa mig att de lämnar oss utanför, vem de än är.
Blofeld kommer att veta vilka de är. Q, få in mig i Belmarsh.
Det finns bara en han vill prata med.
Vem? M sa att ingen har tillträde.
- Verkligen? - Vad är det?
Kan jag få en rolig kväll innan världen exploderar?
Vem har tillgång till honom? Vem?
- God morgon. - God morgon.
Du har en ny patient. Han är konstig.
Så kan du inte säga.
Ledsen jag är sen. Jag väntade mig ingen ny patient.
Förlåt om jag förvånade dig.
Jag gillar överraskningar.
Du är en väldigt vacker psykoterapeut. Måste vara farligt för dina klienter.
De är vanligtvis mer av en fara för sig själva.
Fingerhattar. Vackra.
- Valde du dem? - Ja. Jag tycker att de är söta.
Om du äter dem kan de få ditt hjärta att bara sluta...
...slå.
Då ska jag se till att inte göra det.
- Kan du mycket om blommor? - Min far hade en trädgård. Han lärde mig.
Han dog när jag var liten. Men intresset... bestod.
Det är svårt att förlora en förälder.
- Speciellt i ung ålder. - Ja.
Döden har en speciell effekt på barn... Stämmer inte det?
- Vilken effekt hade den på dig? - Djupgående.
Men jag räddade ett liv en gång.
- Jag tror att det gjorde ett större intryck. - Varför är det så?
Att rädda någon annans liv kopplar dig till dem för alltid.
Samma sak som att ta det. De blir en del av dig.
Jag har svårt att prata om mig själv, så jag tog med mig en minneslåda.
Jag tänkte att det kunde intressera dig.
Objekt kan vara mer uttrycksfulla än minnen.
Jag glömde aldrig dina ögon under isen.
De behövde mig.
Det är en chock att se dem så många år senare. De behöver mig fortfarande.
- Jag är väldigt fängslad av dem. - Vad vill du mig?
Be dig om en tjänst. Det är du skyldig mig.
- Du mördade min mamma. - Och din far dödade hela min familj.
Föräldrar.
Jag vill be dig träffa någon med den här på. För dig är det ofarligt.
Du är den enda som kan göra det.
Nej. Varför skulle jag göra något för dig?
För jag är en man som är villig,
att döda den person du älskar mest.
Jag har redan förlorat alla jag någonsin älskat. Det finns inget du kan hota mig med.
Det var väldigt tråkigt att höra, Madeleine.
Men det är inte sant...
Är det inte?
Madeleine Swann, verkligen?
Vi tog dina misstankar på allvar. Men det var fem år sedan.
- Vi hittade inget på henne. - Hon är smart och bra på att dölja saker.
Hon är den enda psykiatern han gick med på att tala med.
Hon är en användbar tillgång.
- Det är min bedömning... - Där är problemet.
Vapnet utvecklades för att rädda liv och för att skydda våra agenter.
Ett rent, exakt skott varje gång, men det måste utvecklas i smyg.
Det finns tillräckligt med hål i vår nationella säkerhetsberedskap.
- Om världen får nys om det... - De skulle döda för det.
Jag ska säga dig en sak.
Om det är ett misstag är det jag som bär ansvaret, helt öppet och ärligt.
Jag har ägnat mitt liv åt att försvara vårt land.
Jag tror på att försvara principerna bakom denna... det här.
Men förr i tiden kunde vi träffa fienden ansikte mot ansikte.
Nu för tiden...
...är fienden som ett spöke. Vi vet inte vad han är ute efter.
Blofeld.
- Vi lyckades komma åt en databas med deras mål. - "Vi"?
Åh, för fan.
Jag förstår. Och efter Blofeld, vad är de ute efter?
Tja, svårt att säga... Förmodligen statschefer, oskyldiga civila.
- Frihet, du vet, och allt sånt... - Alltså bara det vanliga.
Bara det vanliga.
Blofeld kommunicerade med sina agenter på Kuba genom ett bioniskt öga som vi nu har hämtat.
Varsågod.
Spectres förstörelse kommer att få enorma konsekvenser.
De ansvariga kommer att bli mycket farliga och kraftfulla.
Vi behöver all information som vi kan samla in.
- Sir. - Sir?
Bond.
Så ryktena är sanna. De ser sund och frisk ut.
Sir, det har skett en utveckling i fallet.
Plötsligt föll de som flugor.
Det var minst sagt läskigt. Vänta tills du ser dem på nära håll.
- Bond är på kontoret. - Vad?
Bond? Jag har inte sett dig på... Njuter du av din pension?
Håll käften, Q. Jag vet att han bor med dig. Och du är inte helt oskyldig heller.
- Vad hände? - Han är återanställd som dubbel-0 agent.
- Dubbel-0 vad? - Vad fick du reda på?
Q har analyserat blodproverna jag tagit ifrån offren på begravningen.
Vad ser vi här?
Det här är begravningen för en av de döda Spectre-agenterna från Kuba.
Och här är familjemedlemmarna som var i fysisk kontakt med kroppen.
Vi hittade Herakles i blodproverna på dem alla.
- Bra jobbat, Nomi. - Tack, sir. Dubbel-00 vad?
- Vad är det? - De är... De är nanobotar.
Aha.
Mikroskopiska biorobotar som kan komma in i ditt system genom minsta kontakt med din hud.
De är programmerade med DNA för att döda specifika individer.
Herakles var...
Det designades för att vara det mest effektiva vapnet i vår arsenal.
Det var ganska ofarligt för alla andra utom dess avsedda mål.
Men Obruchev modifierade nanobotarna till att döda alla som är släkt med målet.
- Vem som helst? - Eftersom det är DNA-baserat med ytterligare ändringar, ja.
Familjer. Vissa genetiska egenskaper.
Enkelnukleotidvarianter och polymorfismer som kan rikta in sig på allt från individer till...
hela etniciteter.
- Du smittar tillräckligt många... - Och folket blir vapnet.
Det var aldrig tänkt att vara ett massförstörelsevapen.
Det var...
Jag måste ringa premiärministern.
- Tanner, sätt familjerna i karantän från begravningen. - Ja, sir.
Q, hacka Blofelds bioniska öga och se vad du kan hitta.
Du kommer att få din önskan uppfylld. Se vad du kan få ut av Blofeld.
- Och hitta den där kackerlackan Obruchev. - Sir.
Vi har inget spår att gå efter.
Logan Ash. Utrikesdepartementet. Ex-utrikesdepartementet.
Hittar du honom, hittar du Obruchev.
Lycka till.
Tack.
Jag väntar utanför tills du är klar med dina viktiga förberedelser.
Jag kommer strax.
Det är okej.
Blofelds ögonglob upplåst.
Åtkomst till mottagen mediaström.
Jag vet att ni har ett förflutet tillsammans,
men vi har hållit ett öga på henne genom åren.
Hon har varit väldigt följsam.
Om Bond gör något konstigt därinne, kommer du göra mig en stor tjänst.
- Så gör det inte för lätt för honom. - Okej.
Han är extremt värdefull för nationen. Ni har också ett förflutet tillsammans,
- men låt honom inte provocera dig. Om du skulle tappa humöret...
Tanner, slappna av.
Jag tänker inte förlora...
...humöret.
Hej, dr. Swann.
Mr Bond.
007.
Sex-sju. Specialcell två är nu avstängd.
Isoleringssektionen är säkrad.
- Det är här vi lämnar dig. Lycka till. - Ge oss bara ett namn.
Det måste vara trevligt att besöka en gammal vän så ofta.
Vi är oskiljaktiga.
Det var pinsamt. Har han den effekten på alla kvinnor?
Det är lite 50/50.
- – Det är oförutsägbart. - Va.
Isolerad i högsäkerhetscell.
- Du skakar. - Det är ingen trevlig situation.
Öppna dörren.
Öppna dörren!
- Gör inte så. - Vad är det?
James, du vet inte vad det här är.
Tvinga mig inte att göra det här. Snälla du.
Okej. Öppna dörrarna.
Öppna dörren! Öppna den.
Vad...
Vart ska du?
Hem.
- Jag hämtar henne. - Vänta.
- Han säger inget utan henne. - Vänta bara.
Specialleverans.
- James. - Hej, Blofeld.
Du kanske kan hjälpa mig.
Kuba var en riktig fest.
- – Grattis på födelsedagen, förresten. - Tack.
Jag försöker få ihop det som hände.
Där var du, eller här var du, omgiven av världens mäktigaste människor, alla i samma rum...
Jag stod med repet runt halsen,
och du hade tillgång till det mest värdefulla vapnet på planeten.
Det var som...
Det var som ett vittnesbörd om din storhet.
En hyllning till allt som är Ernst Stavro Blofeld.
Ja, James.
Men sen gick allt snett, eller hur?
Min söta James, vad vill du?
Dina fiender närmar sig, Blofeld. Och den största twisten här är...
att om du berättar för mig vilka de är skulle jag kunna rädda ditt liv.
Min hämnande ängel. De förlorade orsakernas förkämpe.
Nu kämpar du till och med mot min sak, men du ställer fel fråga.
Kuba var en besvikelse, men alla fäller en tår på sin födelsedag.
Du måste fråga dig själv: Varför är du och jag här?
Öppnar mediefil 472.
Ser stilig ut, Bond.
473.
474.
475.
476.477.478.
479.
- Logan Ash. Det är trevligt att träffa dig. - Herregud, det är han. Jag är ledsen för din förlust.
Du vet vem jag jobbar för, eller hur? Vi har ett erbjudande till dig.
Jag förväntade mig inte att se dig igen. Men ödet för oss samman igen.
Du fortsätter att komma tillbaka till mig.
- Q har lokaliserat Logan Ash. - Gå.
- Håll mig informerad. - Nu har vi en gemensam fiende.
- Hur gick det till? - Livet är nyckfullt.
Titta på oss. Två gamlingar i ett hål,
försöker ta reda på vem som spelar oss ett spratt.
Hon älskar dig fortfarande. Visste du det?
- Och du krossade hennes hjärta. Och hon förråddde dig. - Hon är irrelevant.
Jag skulle inte vara så snabb att avfärda. Du sa det själv, hon är bra på att dölja saker.
Och när hennes hemlighet kommer ut en dag kommer det bli din död.
- Ge mig bara ett namn. - Madeleine.
Kom igen, sluta... Inga lekar.
Madeleine.
Åh, vet du vad? Ni två borde besöka mig tillsammans.
Jag vill verkligen se ditt ansikte när hon avslöjar sanningen.
Berätta bara vilka de är, Blofeld...
...och sen går jag. Jag lämnar dig ensam.
Nej, jag vill inte att du går. Nu är vi äntligen återförenade.
- Okej, då. - Kom. Du har varit ovanligt tålmodig.
- Jag måste ge dig något så att ditt besök inte har varit förgäves. - Kom.
Försiktigt, Bond.
Det var jag.
- Utplånade du Spectre? - Nej.
Vespers grav. Madeleine hade ingenting med det att göra. Det var jag.
Jag visste att du skulle besöka den, så jag väntade bara på det.
Hon ledde dig rakt dit av hennes hjärtas rena godhet,
och sen lämnade du henne åt mig.
- Det spelar ingen roll. - Hon betyder fortfarande något för dig.
Min stackars lilla gökunge. Du har alltid varit så väldigt känslig.
- Det här fungerar inte. - Fortsätt.
All denna bortkastad tid. Vilket liv ni kunde ha haft tillsammans.
Och anledningen till att det är så vackert, så undebart vackert, och raffinerat,
är att du kommer och söker svar från mig, när det är hon som vet allt.
Madeleine känner till alla hemligheter du längtar efter. Allihopa.
Jag behövde inte döda dig. Jag har redan knäckt dig.
Jag ville ge dig en tom värld... I utbyte mot den du gav mig.
Det räcker nästan för att få mig att ångra mig.
Nästan.
- Dö. - Hmm?
Dö, Blofeld, dö!
Herregud, öppna dörren!
Bond! Bond! Bond!
Öppna dörren. Bond!
Cockoo.
- Vad fan håller du på med? - Ja, ja, ja, jag vet hur man förhör en källa.
- Förhöret är över. - Tanner, befria mig från föreläsningen!
Du har brutit mot den viktigaste regeln i hela regelboken.
Stanna där.
Jag... Jag är rädd att jag måste låna dem.
Han är död.
Det är bra att du faktiskt inte är släkt, annars skulle du också vara död.
- Hur får jag av den? - Åh, det gör du inte. Du kan inte.
Nanobotar är inte bara för julen.
När Heracles väl finns i din kropp kommer den finnas där för alltid.
- Hittade de bilen? - Vi spårade den, men hon övergav den.
De sökte igenom hennes lägenhet. Hon har inte varit hemma.
- Är hon en av dem? - Jag vet inte.
James, har du någon aning vart hon kan ha tagit vägen?
Nej. Jag känner henne inte ens.
Är det menat för mig?
Nej.
Varför kom du då?
Det var vad du sa åt mig att göra.
Jag trodde inte att du skulle komma ihåg.
Jag minns allt. Säg mig vem som gav dig giftet, Madeleine.
Är han död?
Ja, han är död.
Bra.
Han sa att du inte hade förrått mig.
Jag vet att du inte har förmåga att lita på människor.
- Inte du heller. - Det var dumt av oss att försöka.
Men jag ville så mycket.
Jag vet inte om du ville att jag skulle komma hit,
eller varför du försökte döda Blofeld, vem som gav dig giftet för att göra det, eller hur länge du har arbetat för dem.
Men jag vet...
...att i det vad som kändes som fem minuter av mitt liv...
...ville jag dela allt med dig.
Och det var inte för att jag inte litade på dig.
Det var bara den känslan...
Jag kom för att ta reda på vem som gav dig giftet.
Men jag kan inte gå utan att säga dig...
...att jag älskade dig och fortfarande älskar dig,
och jag ångrar inte ett enda ögonblick av mitt liv som ledde mig till dig...
...Förutom när jag satte dig på det där tåget.
Vet du vad som är det värsta med dig?
Min timing?
Sluta.
Mitt sinne för humor?
Sluta.
- Vad är det? - Du ser...
Du ser fantastisk ut.
Det här är Mathilde.
Hej, jag heter James.
- Sir, vi har hittat Logan Ash. - Bra gjort, 007.
Tack, sir. Tillstånd att döda?
Har vi stämt av det här med amerikanerna?
- Beviljas. Tack för att du frågade. - Allt enligt reglerna, sir.
Tja, din föregångare var mindre vördnadsfull.
Det var faktiskt kommendörkapten Bond som ledde mig på spåret.
Jag är glad att ni två kommer överens.
- Har du hittat dr. Swann? - Tyvärr inte, sir.
Tack.
Om du hör något, vad gör du då?
Gömmer mig.
Mycket bra. Ge mig en puss.
God natt. Säg godnatt till mannen.
God natt.
Blunda nu.
Hon är inte din.
Men de blå ögonen...
Hon är inte din.
Okej.
Jag har något att visa dig.
Ett annat barn?
Vad är det med din pappa och hemliga rum? Prata med mig.
Jag ville ta dig hit tidigare. För att berätta allt.
Blofeld beordrade min far att mörda den här familjen.
Pojken överlevde.
Han heter Lyutsifer Safin.
När jag var liten kom han hit för att döda min far.
Han hittade mig och min mamma istället.
Han skonade mitt liv. Nu är han tillbaka.
- Vad är han ute efter? - Hämnd.
Mig.
Vilka var de? Spectres förgiftningsmedel.
Min far höll en bankett för dem, använde sitt eget recept i efterrätten.
Dioxin.
De led en fasansfull död, och han blev vanställd för livet.
Familjen ägde en ö.
De kallade den "Giftträdgården".
Så Blofeld tog den ifrån dem,
och fortsatte köra den, och nu har Safin tagit tillbaka den.
Q, hitta en Lyutsifer Safin.
Okänd vistelseort och inga nya fotografier, men jag skickar bilder på honom som pojke.
Och en bild på en ö. Du måste trolla lite för mig.
Och jag behöver ett plan också för att komma dit. Ett stort plan.
Jag skickar mina koordinater om en minut.
Kommer du att hitta honom?
Det finns tusen goda skäl till varför vi behöver hitta den här mannen.
Du gav mig bara en anledning att döda honom.
Jag är hungrig.
Hur är det?
Inte illa.
Ett ögonblick. Ja?
Bond.
- Har du hittat ön? - Ja, det är en del av en kedja,
den ligger i omtvistade vatten mellan Japan och Ryssland.
På ön finns en kemisk fabrik från Andra världskriget med ett brokigt förflutet.
Sir, japansk underrättelsetjänst har rapporterat om misstänkt aktivitet på ön.
Q, visa satellitbilderna jag skickade dig precis.
Dessa har tagits under de senaste dagarna.
- Om Safin är där... - Då är Herakles där också.
Var behöver du planet, Bond? Vänta, hittade 007 Logan Ash?
Jag trodde att hon följde efter Logan Ash, inte mig.
Hon närmar sig honom. Jag skickar dig hennes plats.
Vad? Hon är.
James, var är du?
Sätt henne i baksätet.
Sådar. Hoppa in. Akta huvudet.
- Vart är vi på väg? - På ett äventyr, älskling. Håll i dig hårt.
Q, jag behöver planet i all hast. Jag är nära Ørlands NATO-flygbas.
- Vi tar hand om det. Vi kommer vara där. - Tack.
Tror du att du kan skaffa det till mig?
Mamma, jag har ett myggbett.
- Oroa dig inte för det. - Teddybjörn, gillar du myggor?
Teddybjörn, är det din bästa vän?
Mamma, har myggor vänner?
Jag vet inte.
Jag tror inte det.
Håll i dig hårt.
James.
Mathilde!
Ovanför oss!
Ta oss härifrån! James!
Stanna här. Jag kommer snart tillbaka.
Om någon kommer genom dörren, skjuter du dem.
Om det inte är jag.
Du måste vara tyst. Var riktigt tyst.
Kör! Kör!
Där! Kör över honom!
Bra gjort, Bond.
Du kommer inte att kunna stoppa honom...
...så varför hjälper du mig inte, bror?
Jag hade en bror.
Han hette Felix Leiter.
Vill du ha skjuts?
- Var har du varit? - Jag följde din ledtråd.
- Ash? - Död.
De har tagit dr. Swann,
och hennes dotter.
Jag visste inte att hon hade en dotter.
Fick M tag på mitt plan?
Vårt plan. Jag följer med dig.
Tack, 007.
- Hej, Q. - Bond.
Jag är ledsen att vi jagade upp dig ur sängen.
Målen för detta uppdrag är trefaldiga.
Bekräfta Heracles närvaro. Döda Obruchev och Safin.
Få bort Swann och hans dotter från ön. Bond, jag hoppas att de är där.
Tack, sir.
Sir...
Begär att få kommendörkapten Bond omvald till 007.
- Det är bara ett nummer. - Instämmer.
Det har antagits. Lycka till.
Bond, din klocka.
Den innehåller en elektromagnetisk puls med begränsad radie,
som kan kortsluta alla fysiska nätverk på nära håll.
Hur kraftfull är den?
Relativt kraftfull.
- "Relativt kraftfull"? Vad betyder det? - Vi har inte testat den ordentligt. Var försiktig.
Här är Q-DAR.
Den kartlägger luftrummet du rör dig igenom.
Rör inte det.
Och smart blod kommer att övervaka dig och dina vitala parametrar.
Bond, jag tror inte att du har något emot ett skott eller två under arbetstid?
- Ska vi? - Har inte druckit något under tre eller fyra... timmar.
Det låter inte som du.
Bra. Du vet säkert hur den dolda fågeln fungerar.
- Nej, ingen aning. - Tyngdkraft.
Välkommen tillbaka, mr Safin. Välkommen till din familj.
- Gör du några framsteg? - Så, så bra, herr Safin. Så, så bra.
- Min förfrågan? - Svetlana?
Fortsätt.
- Vad är det där? - Försäkring.
Ett enda hårstrå från ditt huvud har lagt ditt liv i mina händer.
Och ditt.
Var skadad du måste vara som hotar en liten flicka.
Är du mindre skadad?
Du älskar en mördare.
Du födde hans barn, trots att han vände dig ryggen.
Du har gömt och ljugit hela ditt liv.
Du gör vad som helst...
För att överleva.
Du förstår mig på samma sätt som jag förstår dig.
Gå.
Min fars trädgård.
Hans giftiga skattkammare. Låt mig visa henne runt.
- Ge henne till mig. - Nej.
Jag kan skydda henne.
Mathilde, kom ihåg vad jag sa till dig. Rör ingenting. Okej?
Det är en giftig trädgård,
men det är helt säkert.
Min far gjorde det här. Han älskade dess växter högt och sjöng för dem.
Jag ska visa dig en av mina favoritväxter.
Några av växterna är mycket farliga, men alla är inte till för att skada människor.
Jag har växter som kan göra allt möjligt.
Mathilde!
Nej.
Den här får dig att göra som du blir tillsagd, så att du aldrig beter dig illa,
Du får inte bete dig illa, Mathilde.
och du är alltid snäll.
Det gäller din mamma också.
Någonsin.
- Gillar du det här? - Nej.
Du kommer att lära dig. Jag har vuxit upp här och det kommer du också göra.
Vilket vackert barn.
Vi kanske borde ta lite te.
- Nej. - Få henne att se ljuset.
Nej, du kan inte skilja oss åt!
- – Mathilde! - Mamma!
Kom ihåg vad jag sa till dig! Jag kommer och letar efter dig. Okej?
Oroa dig inte för det.
Du har mig.
Så fort du har en siktlinje på ön, sänk höjden, håll dig under radarn.
Har du flugit en sån här förut?
Nej.
Glöm inte att utlösa skärmen och vik ut vingarna.
Gravitationen är inte alltid din vän.
Leta efter en betongkonstruktion på öns västra sida. Du borde kunna ta dig in där.
Kommer upp för luft, Q.
Okej, bra. Du borde vara i en ubåtsbunker från andra världskriget.
Det verkar inte vara så mycket aktivitet, men se upp för kameror ändå.
Använd din klocka, Bond.
- Vad pågår? - – Det är utrustningen.
Kamerorna är nere.
- Hela den lägre sektorn. - Jag startar om systemet.
Sådar.
- Sir, de är inne. - Ja, vi ser det.
De borde kunna se hela kemikalieanläggningens arkitektur.
- Vilken är Bond? - Han är... Han är psi. Treudden.
- Ge oss en översikt. - Okej.
Du är i utkanten av en giftig karusell.
Huvudaktiviteten bör vara mot det centrala navet, som är direkt ovanför dig.
Bond.
Bond, det är något... Det är något stort framför dig.
Jag kan inte komma på vad det är. Dess...
Väggarna måste vara tjocka.
Bond.
- Bond? 007, kan du höra mig? - Vi har tappat signalen.
De har hamnat i en blind fläck, sir.
Jag kan inte räkna ut vad det är de har gått in i.
Få tillbaka dem.
Titta på dörrarna.
Det här var en missilsilo.
Okej.
Nu går vi.
Alla, där borta! I hörnet! Nu!
- Vad? Hur? - Flytta dig!
Rör på er! Ner på golvet!
Larm.
Ner, pojke.
Vad... Vad gör du?
Spräng inte labbet, snälla.
Det är ett självmordsuppdrag. Du kommer aldrig att lämna denna ö levande.
Det var plantagen.
Och det här är fabriken.
De masstillverkar det. Nomi, kom och titta på det här.
Du kan inte stoppa det, mister. Vi har en stor plan, du vet.
- Vad är det? - Det är en simulering. De attackerar inte bara individer.
- De kommer att utplåna miljoner. - Det finns mer än en resväska nu, damen.
- Han går mig verkligen på nerverna. - Håll honom tyst då.
Min näsa...
Vi måste förstöra hela anläggningen.
- Det finns inget behov av våld. - Mr Safin, de har sprängämnen!
- Håll käften. - Mr. Bond,
du har något som är mitt, och jag har något som är ditt.
Varför kommer du inte upp så kan vi prata om det?
Som vuxna.
Safin, var är han?
Om jag inte kommer tillbaka, blås hela skiten i luften.
Vi har inte tillräckligt med sprängämnen för det.
Ja, men det vet de inte.
- Han säger åt dig att dricka. För hälsans skull. - Litar du på honom?
Han fick mig att döda din chef. Varför tror du att han lät dig gå med honom?
Jag tror att han vill att du dricker.
Jag vill att han ger mig min dotter tillbaka.
Om du är lydig, träffar du henne. Drick.
Vet du vad den här blomman gör?
Den gör dig blind.
En enda droppe i ögat så kan du aldrig se igen.
Att förlora ett öga är tragiskt. Att förlora två...
- Inga spel. - Det här är inget spel.
Välkommen.
På golvet.
Din sidoarm.
Försiktigt.
Hon är lätt som en fjäder.
Okej!
Sätt dig ner.
Det kommer att bli bra. Lovar dig att det kommer bli bra.
James Bond.
Historia om våld. Licens att döda.
Vendetta med Ernst Blofeld. Förälskad i Madeleine Swann.
Jag skulle kunna tala till min egen reflektion.
- Vi har gjort lite olika val. - Nej.
Vi har precis utvecklat olika metoder för samma mål.
Men dina färdigheter dör med din kropp.
Min kommer att leva vidare långt efter att jag är borta.
Och livet handlar om att lämna något bakom sig.
Stämmer inte det?
Det behöver inte vara obekvämt.
Lämna min ögonsten ifred och vice versa. Vad säger du?
Jag tror du har rätt.
- Tack. - Vi är väldigt lika.
Vi vet båda hur det känns att förlora allt utan att vi kan göra något.
Det hade varit trevligt att ha en chans, eller hur?
Alla borde ha en chans.
Men det du är på väg att bygga, placerar alla, -
- hela världen, på ett slagfält, där ingen har en chans.
Vad ingen kommer att erkänna är...
att de flesta människor vill att saker ska hända dem.
Vi ljuger för varandra om kampen för den fria viljan och oberoende,
men det är inte vad vi verkligen vill.
Vi vill bli tillsagda hur vi ska leva,
och sen dö när vi tittar bort.
Folk längtar efter ingenting,
och några av oss är skapade för att bygga det åt dem.
Jag är deras osynliga gud...
...som smyger under deras hud.
Historien ser inte med milda ögon på män som spelar Gud.
Och det gör inte du?
Vi utrotar båda människor för att göra världen till en bättre plats.
Jag vill bara vara lite...
...mer städad.
Utan säkerhet.
Jag vill att världen ska utvecklas, men du vill att det ska förbli detsamma.
Inse det.
- Jag har gjort dig överflödig. - Nej.
Inte så länge det finns människor som du i världen.
Och med respekt för omfattningen av dina grundliga presentationer -
- är du bara en i en lång räcka av arga, små män.
Jag är inte arg, bara passionerad.
Inaktivera dina sprängämnen, försvinn från min ö,
och du kan ta denna dyrbara, lilla ängel med dig.
Och Madeleine?
- Hon stannar här. - Det går jag inte med på.
Det är synd.
Hon hoppades verkligen att du skulle göra det. Det är hennes enda chans att överleva.
Låt mig höra det från henne.
Vilken mamma skulle inte offra sig för sitt eget barn?
Var det så det gick till med din?
Min mamma låg vid mina fötter när jag såg henne dö.
Vänta, vänta, vänta.
- Jag gör vad som helst. - Ja, det kommer du att göra.
Jag... Jag ber om ursäkt.
- Jag är ledsen. - Valet är enkelt, mr. Bond.
Kommer du att dö inför din dotter, eller kommer hon att dö framför dig?
Nej, nej, nej, nej.
Jag är ledsen. Jag är ledsen.
Titta på din far, Mathilde.
- Det här är makt. - Jag är ledsen.
Jag ber uppriktigt om förlåtelse.
James!
Var är hon?
Den första försändelsen ligger på kajen...
- ...redo för upphämtning, doktorn. - Mycket bra.
Min nallebjörn.
Om du inte vill ha mitt beskydd, så...
...iväg med dig.
Rör på er. De första köparna är på väg.
Sir...
Jag har precis upptäckt misstänkt aktivitet. Flera höghastighetsbåtar är på väg mot ön.
Ursprung okänt.
Fortfarande inga livstecken från 007.
Kom igen, Bond. Var i helvete är du?
Det är en hopplös situation, damen. Snälla du.
Bond.
Bond. Det kommer fler gäster än vad det har beställts bord till.
Snälla damen, låt mig gå.
Du kommer aldrig undan med det här.
Sluta med detta nonsens. Du har ändå inte en chans.
Jag har en portion till ditt folk. Västafrika behöver gallring.
Jag behöver inget labb för att utrota hela din ras från jordens yta.
- Vet du vad klockan är? - Vadå, vad?
- Tid att dö. - Nej!
Flytta er! Flytta er!
De föll ner till en lägre nivå. Det måste finnas en trappa ner...
Mamma, min nallebjörn är borta.
Mathilde. Mathilde.
Jag har letat efter dig överallt. Var har du varit?
Jag gömde mig som du sa.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig med.
Vi måste gå vidare.
Det är Q. Kan du höra mig?
Kom in, 007. Det är Q.
- Trafik. Vi har trafik. - Jag tror att det var en förvarning.
De var två ryska MiG-krigare.
Jag är medveten om det och jag gör mitt bästa. Bara en sekund.
Sir, både marinen, japanerna och ryssarna kräver att få veta-
- varför vi har en C-17 i luften över en omstridd ö.
Säg inget till dem än.
- Ah, precis i tid. - Nomi, du vet...
Madeleine och Mathilde är mina...
Familj?
- Hallå. - Hej.
- Q, är du där? - Ja, Bond.
Har vi några krigsfartyg i omedelbar närhet?
Ja. Varför?
Vi behöver en blixtbombning av hela den här platsen.
Hela den här ön är en tillverkningsanläggning för Heracles.
Vi har inte godkännande att utföra missilattacker, eller hur?
Bond en sak till. Flera oidentifierade skepp på väg mot dig.
De kommer efter Herakles. Hur långt bort är de?
20 minuter.
Q, få mig igenom.
007, vår verksamhet väcker stor internationell uppmärksamhet.
Vi får se vad vi kan göra.
Kom igen...
Det blir väldigt kallt där ute, så jag vill att du ska ha det här.
Det håller dig varm.
Jag måste avsluta det här. För oss.
Jag vet.
Jag kommer strax tillbaka.
Jag tar hand om dem. Detta kan komma väl till pass.
Tack.
Q, prata med mig.
Våra objudna gäster är 15 minuter bort.
Bond, M här. Situationen är diplomatiskt komplex.
Vi har inget val. Ge eld när jag säger så.
Om vi avfyrar kommer ryssarna, japanerna och även amerikanerna kräva en förklaring.
Ge dem inga.
Rationella sinnen, Bond. Jag försöker undvika öppet krig.
Mallory, om vi inte gör det här kommer inget finnas kvar att rädda.
Ge eld när jag säger till.
007, det finns ett annat problem.
- Det där rummet du precis var i... - Ja, jag vet, jag vet...
Jag måste öppna sprängdörrarna.
Annars kommer våra missiler att studsa undan som om de träffat en trampolin.
Jag vet, jag vet.
Hitta kontrollrummet. Det ska vara i ett torn,
precis ovanför sprängdörrarna.
Missilerna kommer att ta cirka nio minuter från lanseringen.
Tror du att du kan göra det innan fartygen anländer?
Det finns gott om tid. Det finns gott om tid.
Bond. Bond, kan du höra mig?
Ja. Ja, Q.
- Jag kan höra dig. - Är du mitt uppe i en rugbymatch?
Jag visade just en kille din klocka.
Han hade ett bra öga för det.
Okej, bra. Hittade du kontrollrummet?
Min ryska är lite rostig, men jag tror det.
- Okej, Q. - Jag har gjort lite research.
- Gamla scheman... - Q, jag kommer att behöva lite...
Ja?
Bond?
- Hej? - Ström.
Ström?
Infrastrukturen måste gå tillbaka till 1950-talet,
så det kommer att bli ett alltför komplicerat,
och invecklat växlingssystem.
I vilken ordning du aktiverar det-
- kommer att behöva vara extremt exakt.
Du letar efter en kontrollpanel. Där ska finnas en motviktskoppling.
Lyssna väldigt noga, 007. Det första du behöver göra...
Jag fattar. Tror jag.
Japp, avfyra missilerna.
- Inte förrän du är klar. - Få M att avfyra missilerna nu.
Okej, okej, okej. Jag förstår.
M, Bond säger eld.
HMS Dragon här.
- Amiral. - Sir.
- Det är M. - Vilka är mina instruktioner?
- Du har grönt ljus för avfyrning. - Mottagen. Startar attacken.
Missilerna är i luften. Nio minuter till kollision.
Nej.
Nej. Nej, nej!
Vilken röra du ställde till med. Som ett djur.
Nu är vi båda förgiftade av hjärtesorg.
Två hjältar i en tragedi vi skapade själva.
Vem vi än rör vid, förbannar vi.
Ett slag mot deras kind,
en kyss...
...skulle döda dem omedelbart.
Ja...
Madeleine.
Ja, Mathilde.
Du fick mig att göra det här, förstår du?
Detta var ditt val.
- Q, är du där? - Bond, där var du ju.
- Är de säkra, Q? - Ja, det är säkra.
Bond, har du lämnat ön?
Det är ett litet problem med sprängdörrarna. Det tar bara en minut.
Nej, nej, nej. Bond...
Missilerna har redan avfyrats. Skynda dig därifrån.
Q, hur gör jag... Hur förstör jag detta?
Om silodörrarna är öppna, missilerna tar hand om resten.
Nej, nej, nej, nej. Om du får det på dig, hur gör du...
Du vet att du inte kan. Det är permanent, för alltid.
Hur får man bort det?
Det är därför vi måste förstöra den. För guds skull, James, lämna ön.
Det är ofarligt om du inte ligger nära det avsedda målet.
Ja. Det kommer inte att fungera.
Herregud... Herregud. Det är menat för Madeleine.
Det är okej, Q.
Det är okej.
- Koppla mig till Madeleine. - Det är klart att jag ska göra det. Jag är så tanklös.
Nomi, kom. Kan du sätta Madeleine på tråden?
Madeleine.
- James. - Madeleine.
Jag är här. Var är du?
Är det gjort?
- James? - Ja.
Ja, han är... Han är död.
- Är ni båda där? - Ja.
Jag är glad att du är i säkerhet.
Kom du ut därifrån?
Nej. Jag kommer inte att klara det.
Vad?
- Madeleine. Madeleine. - Du lovade.
Se till att komma bort från ön.
Jag vet att du kan.
Allt är bra nu.
- Det finns ingen kvar som kan skada oss. - Madeleine...
Du har skapat...
...den vackraste varelsen jag någonsin sett.
Hon är perfekt.
...För hon kom från dig.
Herregud, ampullen...
Du har blivit förgiftad.
- Ja. - Det måste finnas ett sätt.
Det måste finnas ett sätt.
Vi behöver bara mer tid.
Om vi bara hade mer tid.
Du har all tid i världen.
Jag älskar dig.
Jag älskar dig också.
Hon har dina ögon.
Jag vet.
Det är svårt att hitta ord. Men jag tycker att vi ska...
samlas och kom ihåg.
Och jag...
Jag tyckte det här var passande.
"Människan är gjord för att leva, inte existera."
Jag ska inte slösa bort mina dagar på att försöka förlänga dem.
"Jag ska använda min tid."
Till James.
James.
Tja, plikten kallar.
- Mathilde. - Vadå?
Jag ska berätta en historia för dig...
...om en man.
Han hette Bond.
James Bond.
♪ We have all ♪
♪ The time ♪
♪ In the world ♪
♪ Time enough for life ♪
♪ To unfold ♪
♪ All the precious things ♪
♪ Love has in store ♪
♪ We have all ♪
♪ The love ♪
♪ In the world ♪
♪ If that's all we have ♪
♪ You will find ♪
♪ We need nothing more ♪
♪ Every step ♪
♪ Of the way ♪
♪ Will find us ♪
♪ With the cares ♪
♪ Of the world ♪
♪ Far behind us ♪
♪ We have all ♪
♪ The time ♪
♪ In the world ♪
♪ Just for love ♪
♪ Nothing more ♪
♪ Nothing less ♪
♪ Only love ♪
♪ Every step ♪
♪ Of the way ♪
♪ Will find us ♪
♪ With the cares ♪
♪ Of the world ♪
♪ Far behind us, yes ♪
♪ We have all ♪
♪ The time ♪
♪ In the world ♪
♪ Just for love ♪
♪ Nothing more ♪
♪ Nothing less ♪
♪ Only love ♪
JAMES BOND KOMMER TILLBAKA